20 



A. RÆDER. 



[No. G. 



betydning, der støtter denne gjængse tidsbestemmelse (cnf. Clin- 

 ton Fasti Hellenici I. p. 212). Herodot V. 71 Jcpocicow}<jaiJi6voc 



hl £TaipY)''Y]V TWV T}X(.X(.(0TS6)V XaTOCApSlV TY]V 'AxpCTCOAlV STTSlpT^Y] 



taler endog imod en saa sen ansættelse af begivenheden. Ky- 

 lon seirede nemlig i Olympia aar 640 ; naar han selv og hans 

 kamerater endnu, da han gjorde forseget, efter Herodot skal 

 have været unge mænd, kan man ikke godt drage dette helt 

 ned til tiden efter Drakon, altsaa efter 621. Busolt Griech. 

 Gesch. I. 498 8 ) har da ogsaa, før vort skrift blev fundet, tåget 

 ordet for en tidsbestemmelse, som den skriftet indeholder. Ti- 

 den for Epimenides's ophold i Athen behøver ikke at berøres 

 heraf, saaledes som Scbjøtt antager. Msra Ss Tauxa p. 24 gaar 

 paa hele den kylonske episode ikke paa den sidste linie om 

 Epimenides's udsoning. Plut. Solon c. 12 viser ogsaa, at der 

 maa være gaaet længere tid hen mellem Kylons forsøg og Epi- 

 menides^s gjerning. 



Naar Schjøtt p. 13 videre indvender, at forfatteren taler 

 uden nogen forstaaelse af sagen, naar han p. 73 klandrer de 

 atheniensiske strategers uduelighed i tiden før Perikles og de 

 herigjennem forvoldte store tab, saa viser dog indskrifterne, at 

 tabene netop i disse aar har været overordentlig svære, og at 

 Athen i den tid ødslede med borgerliv i sine krige. Hvorvidt 

 forfatterens kritik er berettiget, derom har vi meget vanskelig 

 for at dømme, da vi kjender meget lidet hertil; selv om den 

 var noget ensidig, saa leverer det ialfald intet bevis mod Ari- 

 stoteles^ forfatterskab. 



Naar Schjøtt p. 11 finder det merkeligt, at forfatteren p. 

 67 pludselig og uventet indfører raadet paa Areopagos som 

 gjenvindende indflydelse paa det salaminske slags tider, saa 

 staar dog vor forfatter ikke alene hermed, men befinder sig i 

 overensstemmelse med Aristoteles i Polit. 1304 a 20: -vf sv 

 Apsuo Ttayw {5ouat| sySoxjj.Yfcjacja s\> rote: MTjSixote (toc MKjSixa 

 er altid = Xerxes's tog). 



Saa har vi forfatterens eiendommelige beretning (p. 71—72) 

 om. hvorledes Areopagos atter blev berøvet sin magt gjennem 

 Ephialtes og Themistokles aar 462, paa en tid altsaa, da The- 



