1892.] OVERSIKTSKART OVER VISSE DIALEKTFÆNOMENER. 



østlige kystbygder af Lister og Mandals amt. Det ferste har 

 typisk bevaret 2den stavelses a, dersom konsonant felger, f. eks. 

 i apal (m. æbletræ); i de everste dele af distriktet, især i Gerestad, 

 linder man imidlertid adskillige sådanne ord med å for a både 

 i rod- og alledningsstavelsen f. eks. håmmår (m. hammer), jfr. 

 det tilstedende nr. 4. Det andet distrikt, præstegeldene Søgne 

 og Halse samt det sydlige af Holme og det estlige af Sendre 

 Undal, har sedvanlig d i anden stavelse, selv om kons. påfølger: 

 Ubsi (af apal), åsdl (af asal), lAagdl (al brakal) foruden håmmdl, 

 sn)imm : gåmmol etc. som lettere kan være påvirkede fra kultur- 

 sproget. Om Greipstad, anneks til Søgne, virkelig herer til det 

 omtalte distrikt, er mig usikkert. På grund af distriktets smalhed 

 synes der hos mange mennesker at tindes enkelte ord, som 

 ikke stemmer med den angivne type, idet de ligesom i naboernes 

 dialekter har -ål eller -ål etc. 



Nr. 2 synes i henseende til ligedannelser at stå på samme 

 standpunkt som de lavere dele af Christiania stift; min kund- 

 skab derom er imidlertid lidet indgående; -ar synes ligesom om- 

 kring Larvik at være -år: hammår. Både korte sv. m. og korte 

 sv. fem. sees at udgå fra de obl. kasus (beta, f ord). 



Nr. 3 viser, at vokalassimilationen tildels er progressiv. I 

 Lunde præstegeld bliver nemlig 2den stavelses a til å, hvis 

 der i rodstavelsen er en labial vokal (lavå), medens a ellers er 

 normalt (læsa)\ i Be og endnu hyppigere i Saude indtræder 

 overgangen til å desuden da, når der også i rodstavelsen er et 

 andet a (grava. v. grave), men ikke efter palatalvokaler. 



Nr. 4 hører til e-målene; men foran en endnu udtalt kon- 

 sonant er anden stavelses a dog ikke alene bevaret, men endog 

 forlænget i gammel tid, så det hedder å (å), og et a i rod- 

 stavelsen er assimileret med dette å. Kystdistrikter ne synes ikke 

 at have bevaret dette sit formentlig oprindelige forhold i andre 

 ord end netop trænavnene abåV, asal og Uagål, medens kultur- 

 sprogets former er bleven herskende i håmmdi, sommdl, gammdl. 

 I en del af Åmlid forekommer endnu de østligere former med 

 a foran bevaret kons.: hamår. gUmål. — Vrådal i Hvideseid 



