6 



AMUND LARSEN. 



[No. 9. 



synes i regelen at have lesa, lovd i overensstemmelse med her- 

 omhandlede distrikt, ikke at stemme med hovedsognet (Ross), 

 men i lukkede endelser har det å ligesom dette. 



Nr. 5 besidder i Tinn og Hovin foruden de i tegnforkla- 

 ringen angivne typiske former også typen bytå', plur. af Uti'; 

 Tinn, Hovin, Tudal og Hjartdal er de dele af distriktet, som 

 udgår fra nom.-formerne af korte sv. m. (biiV, nedenfor beta). 



Nr. 6 rækker efter Ross noget ned i Valle sogn. 



Nr. 7. Midten af Telemarken har også for nogen del å af 

 2den stavelses a foran konsonant, navnlig når der er en opr. 

 labial vokal i rodstavelsen, f. eks. Jc6pkr, somir; sjeldnere ellers 

 f. eks. VøJcar (m. vædder). På Mjøsstranden hører nogle af be- 

 boerne m. h. t. ligedannelse — som i sprog i det hele og vel 

 også i herkomst — til Tinn, nogle til Selgjord og nogle til 

 Rauland. Det er Mo, som her afviger fra de øvrige ved at have 

 den oldn. nom. til udgangspunkt for de korte sv. fem. i ubest, 

 form (fwå), ligesom det tildels også har åpåfø, og lignende 

 typer og således kunde regnes til nr. 6. 



Nr. 8. Åseral har i nogle ord Nedenes's forhold i afledn. 

 på -all og -arr, f. eks. hkmkr, men er ellers som de øvrige man- 

 dalske dalstrøg i den heromhandlede henseende. 



Nr. 9. Hordnes annekssogn til Evje er et overgangsdistrikt, 

 hvor de i tegnforklaringen angivne fænomener i hens. t. 2den 

 stavelses a synes de almfindeligste, men også nabodistrikternes 

 kan forekomme. Ved en misforståelse er der ikke givet beteg- 

 nelsen så stor plads, som der tilhører sognet Hordnes, hvad der 

 konsekvent vilde have været rigtigst. 



Nr. 10. Betegnelsen er ved en misforståelse på det ene 

 sted udstrakt for vidt, idet ikke alene Vanse, men (feilagtig) 

 også endel af Herod har fået betg. nr. 10 (istedenfor nr. 11). 



Kartet II skal vise hunkønsartiklen samt et par lydlæren 

 vedkommende forhold. 



Nr. 4 omfatter efter Ross væsentlig også Veum sogn i 

 Fyrisdal, ialfald i henseende tildenstærke fem. artikel, af hvilken 

 efter hans erfaring formen i idetheletaget er i udbredelse blandt 

 den yngre slægt i Vesttelemarken. 



