1892.] 



VEGETATIONEN I TBOLDHEIMEN. 



13 



liggende fjelde (Hyttedalskammen, Halsbækho, Storbækhø og 

 Kringlene). At man ved Gjevilvandet har den rigeste flora, er 

 en naturlig følge af, at dette parti ligger længere inde i landet, 

 beskyttet i nordvest mod havvindene ved de golde snefjelde i 

 Todalen og paa Sundalens nordside. Vi kan ogsaa se, hvorledes 

 den arktiske flora aftager i artrighed, jo længere man kommer 

 mod vest og nord. Det er kun paa de øverste fjeldvidder i 

 skifergruset eller i lune sprækker under berghamrene, at der 

 paa yderpunkter som Rinhatten (c. 10 km. fra Romundstad- 

 bygden i Rindalen) og paa Kringlehø ved Tovandene kan findes 

 nogle faa arktiske planter, ellers fortrænges de i fjeldlierne af 

 frodig subarktisk vegetation tilligemed vestlandets subalpine 

 myrplanter og paa fjeldvidden af haardførere græs og halvgræs 

 (som Carex rigida Good., Luzula hyperborea R. Br. & spicata 

 Desv., Poa glauca Vahl & laxa Hænke etc.) og lyn gvege tation. 

 Blandt de arktiske planter, der viser sig mest haardføre, skal 

 nævnes Artemisia norvegica (Vahl) Fr» og Carex rupestris All. 

 paa fjeldvidden og paa berghamrene (ofte ved varderne) og Salix 

 po 7 aris Wablenb. & reticulata L., Thalictrum alpinum L. og Pe- 

 dicularis Oederi Vahl, hvilke sidste tre ogsaa ellers ofte viser 

 sig blandt en forøvrigt temmelig ensformig vegetation, ved sne- 

 bækkene. Planter derimod som Dryas odopetala L., Potentilla 

 nivea L., Draba alpina L., Chamæorchis alpina Rich., Astragalus 

 oroboides Hornem., Oxytropis lapponica Gaud. o. fl., der i Trold- 

 heimens midtparti er blandt de almindeligste arktiske planter, 

 aftager, jo længere man kommer mod nordvest. Merkes bør 

 det dog, at planter som Narthecium ossifragum Huds. og Blech 

 num Spicant Roth., der er særdeles almindelige under de plante- 

 fattige fjelde mod Rindalen og paa Foldalens vestside samt mellem 

 Tovandene og Indredalen, ei blot optræder paa myrene under 

 de paa arktiske planter forholdsvis rige fjelde paa Foldalens 

 østside mellem Svartaaens udløb og Sprikletjernene, men træn- 

 ger ned gjennem Hyttedalen og er endog almindelige i de sub- 

 alpine lier paa Gjevilvandets nordside, ofte side om side med 

 •de sjeldneste kontinentale arktiske planter. 



