1892.] 



VEGETATIONEN I TKOLDHEIMEN. 



21 



og nogle tuer af Bryas odopetala L. samt fremdeles Artemisia 

 norvegica (Vahl) Fr. 



Derimod er vegetationen oppe paa selve Storvaskollen, 

 som man kan vente paa et fjeld paa 1800 m. o. h., medsnebræer 

 og storstenet ur, yderst tarvelig; kun planter som Ranun- 

 culiis glaclalis L., Silene acaulis L., Alsme bi flora Wahlenb., 

 Ltizida liyperborea R. Br., Poa laxa Hænke, Lycopodium Selago 

 L. imellem sten ene og planter som Cardamine bellidifolia L., 

 Rananzidits pygmæus L v Saxifraga stellaris & rivularis L. vok- 

 sende sammen med de nævnte i snevandet. Samme vegetation 

 var ogsaa eneraadende paa de høiere partier af det lige nedenfor 

 liggende fjeld Skiraatangen („Høgtangen"). Men naar man 

 kommer ned paa de lavere partier af det nys nævnte fjeld („Laag- 

 tangen"), optræder atter' Artemisia norvegica (Vahl),Fr., der sammen 

 med den ovenfor nævnte form af Poa pratensis L. & Salix polaris 

 Wahlenb. tillige vokser paa de mosklædte skraaninger ned mod 

 samløbet af Eeppa og Skiraaen. Storvaskollens omgivelser 

 ligger kun nogle faa timers gang fra Snehætta, og man kan 

 altsaa her se et af bindeleddene mellem den arktiske flora paa 

 Sundalens sydside og Dovrefloraen. 



Desværre hindrede vedvarende ugunstige veirforholde mig 

 fra forøvrigt at undersøge de inderste fjeldpartier i disse inter- 

 essante sæterdale. Det kunde særlig have været af interesse 

 at undersøge nærmere de i syd mod Lesje liggende fjelde, hvorfra 

 Reppa og Storgruvedalselven har sit udspring. 



Fra Storvold-æteren inderst inde i Gruvedalen kløvedes 

 gjennem lille Gruvedalen forbi Langkjøn under Rauho og Krøshø 

 over Torbuhalsen ned til Aursjøen øverst i Lesje. Paa fjeld- 

 vidderne viste sig her overalt en temmelig ensformig høifjelds- 

 flora. At nævnes fortjener blot, at hist og her ved bækkene 

 bemerkedes planter som Salix reticidata L. & polaris Wahlenb. 

 og Thalictrum alpinum L., f. eks under Rauhø og Krøshø; paa 

 sidste sted bemerkedes ogsaa i lierne ned mod Torbuvand 

 Phaca fr i g ida L. & Car ex rupestris All. 



Heller ikke bredderne af Aursjøen, hvor jeg tog kvarter 

 paa Alfsæteren paa den nordvestlige side, frembød synderlig 



