4 



HANS J. KIÆR 



[No. 12. 



et legeme skulde kunne virke på et andet legeme gjennem 

 vacuum uden noget medium, som forplanter denne virkning, 

 det synes mig så absurd, at det forekommer mig umulig, at 

 nogen. der er kompetent til at behandle filosofiske sporgsmål, 

 nogensinde kunde hævde en slig mening." 



Og videre: ,.Hvad jeg kalder kraft, siger han, må være 

 fremkom m en ved sted eller på andre for mig ukjendte måder." 



At gravitationen ikke ligesom trægheden er en egenskab 

 ved materien, derpå synes allerede det at tyde, at der i 

 dens analytiske udtryk forekommer rumforhold. Vi ved, at 

 den ved gravitationen betingede energi kan forandres i elektrisk 

 energi, varme, lysenergi etc. Omvendt kan man sige, at når 

 f. ex elektricitet benyttes til at hæve en vægt, vil elektricitet 

 forandres i gravitation. Og mellem den elektriske energi, der 

 på denne måde forbruges, og den derved så at sige frigjorte, 

 disponible gravitationsenergi, vil der altid bestå et bestemt for- 

 hold. Den almindelige lov om energiens bevarelse må også 

 gjælde her. Men under hvilken mekanisk form existerer denne 

 disponible energimængde, når efter forbrug af en bestemt elek- 

 trisk energi legemet er hævet til et bestemt punkt? Man pleier 

 at sige, at den er gået over i potensiel energi, men dette kan i 

 virkeligheden kun betragtes som et udtryk, der ingen virkelig 

 forklaring giver. 



På samme måde, hvis vi tænker os et legeme kastet lodret 

 i veiret, så udfører gravitationen et bestemt arbeide under 

 legemets bevægelse opad. Legemets hastighed formindskes og 

 på et bestemt punkt er al legemets energi forsvundet. Efter 

 den almindelige lov om energiens vedligeholdelse, må denne 

 energi have transformeret sig i noget, på samme tid som dette 

 noget i stilstandsøieblikket unddrager sig en direkte iagttagelse. 

 Man frelser sig som forhen ud af vanskeligheden ved at sige, 

 at legemets energi er gået over i potensiel energi o: en energi, 

 der er grundet på en bestemt plads i rummet, eller med andre 

 ord: energi er forvandlet i stedsforskjel. Men at antage, at 

 energi kunde gå over i stedsforskjel, er ingen rimelig tanke. 

 Der fordres her en forklaring, og den kan neppe nåes på anden 



