1892.] 



OM GRAVITATIONEN. 



5 



måcle end ved at antage, at når et legeme på denue made 

 berøves en bestemt mængde energi, så må denne energimængde 

 være gået over på det reale, der ligger til grund for gravitations- 

 fænomenerne, og når omvendt gravitationen ndfører et bestemt 

 arbeide, så må dette reale, der ligger til grund for gravitationen, 

 berøves en tilsvarende energimængde. 



Med hensyn til de forsøg, der har været gjort til forklaring 

 af fjernkræfternes virkemåde, så er der især to retninger, der 

 har gjort sig gjældende. 



Man har enten villet forklare gravitationfænomenerne af 

 vibrationerne i et quasi kontinuerlig medium eller ved stød af 

 discrete, ethvert materielt atomcomplex gjennemtrængende små- 

 partikler. 



Maxwell, der skarpt kriticerer begge disse hypotheser. søger 

 at give de Faradayske kraftlinjer en slags real betydning, og 

 antager et tryk i kraftlinjernes retning og en tension i alle 

 retninger lodret på disse. Sådan en spændingstilstand i det 

 usynlige interstellære medium, siger han, vil uden tvivl strække 

 til for at forklare gravitationsfænomenerne, men fortsætter han: 

 „we have not however been able hitherto to imagine any phy- 

 sical cause of such a state of stress." 1 



Han udtaler desuden, at spændingen i det usynlige medium 

 måtte være tre tusinde gange større end den, som det stærkeste 

 stål kunde udholde. 



Henimod antagelsen af, at vibrationsfænomener ligger til 

 grund for gravitationen, er der unægtelig enkelte ting, der synes 

 at pege, blandt andre vel også de berømte undersøgelser af 

 prof. Bjerknes. Prof. Challis 2 har i Philosophical Magazine i 

 flere artikler forsøgt at udvikle kræftefunktionens form af en 

 vibrationshypothese, og mener at kunne påvise en kraft, der er 

 omvendt proportional med afstandens kvadrat, dog også afhængig 

 af høiere potenser med små koefficienter. 



Spørger man, hvorledes disse vibrationer fremkommer, så 



1 Encl. Britt. III artikel „attraction". 



2 The phil. Mag. 4th series 1859 XVIII, 321 & 442; cfr. 5th series II 

 1876, 241, & V, 1878, 45. 



