1892.] 



OM GRAV1TATIONEN. 



9 



fænomenernes forklaring, end antagelsen af en absolut kon- 

 tinuerlig æther. 



Idet jeg altså forelobig lader det spørgsmål stå åbent, hvor- 

 ledes det vil være mulig at forene den af Sir William Thomson 

 modificerede le-sageske gravitationsæther med lysætheren, vil 

 jeg nu undersege. hvorledes en således konstitueret æther kan 

 fremkalde og formidle fjernvirkning mellem legemer. 

 Le Sage ræsonnerede oprindelig på folgende måde: 

 Sted, siger han, er den eneste direkte observerbare årsag 

 til hastighedsforandring af et legeme; analogien leder ham til 

 at antage, at dette også Ander sted selv der, hvor man endnu 

 ikke har formået at iagttage det. Altså, siger han, må den 

 gjensidige påvirkning af de synlige legemer være forårsaget af 

 en eller anden usynlig materie, og efter hans opfatning skal 

 allerede existensen af ugjennemtrængelige eller delvis ugjennem- 

 trængelige atomer i bevægelse med nedvendighed lede til appa- 

 rente fjernvirkninger. Kraft under en hvilkensomhelst form er 

 derfor kun en nødvendig konsekvens af materie i bevægelse, 

 såat kraft kun er den form, hvorunder lovene om bevægelsens 

 kontinuitet og materiens uforgjængelighed bliver os sanselig 

 bevidste. 



Under et ophold i Paris meddelte le Sage Laplace sine an- 

 skuelser om årsagen til gravitationen, og Laplace skal have 

 udtalt sig anerkjendende om samme, uden at han dog blev for- 

 anlediget til nøiere studium og udvikling af den le-sageske 

 theori. Spor af de le-sageske idéer bærer imidlertid enkelte 

 undersøgelser i Mécanique céleste om gravitationens forplantnings- 

 hastighed, 1 som Laplace finder idetmindste må være 7 millioner 

 gange lysets, og om muligheden af, at virkningen af et legemes 

 tiltrækning forringes ved tilstedeværelsen af materie mellem 

 dette og det tiltrukne legeme. 2 



Som nævnt har Sir William Thomson med modifikation gjen- 

 optaget den le-sageske hypothese, idet han antager gravitations- 



1 Mec. céleste Tome IV pag. 326. 



2 Mec. céleste Tome V pag. 403. 



