1892.] 



OM GRAVITATIONEN. 



29 



Med en theori som ovenstående for gravitationen kan man 

 nu forklare sig, hvori f. ex. et legemes levende kraft går over, 

 når det, udkastet fra jorden, udsættes for gravitationens virk- 

 ning. Under legemets bevægelse opad overføres legemets energi 

 på ætlier atomer ne, der igjen a f giver samme energimængde ander 

 legemets fald. 



Ligeledes kan det til slutning nævnes, at den temperatur 

 T, der er benyttet i det foregående og som angives ved formelen: 



V 2 å 



T= (48490)*- 273 



ifelge gastheoriens principer er den høieste, et legeme kan nå 

 alene på grund af ætheratomernes bombardement. Som foran 

 bemærket tiltrænges der kun en meget lav værdi for T for at 

 kunne gjøre regnskab for gravitationsfænomenerne, og der stiller 

 sig således i denne henseende ingen vanskelighed i veien for 

 ovenfor udviklede theoris anvendelse. 



Af ovenstående udviklinger vil det fremgå, at en æther, 

 konstitueret som vi ovenfor har antaget, vil kunne fremkalde og 

 formidle apparente fjernvirkninger. Fjernkræfterne vil da være 

 reducerede til stedfænomener, og apparente fjernkræfter vilde 

 da være en nødvendig konsekvens af et uendelig udstrakt, inter- 

 stellært medium, hvis enkelte atomer bevægede sig med stor 

 hastighed i alle mulige retninger. Fjernkræfternes reduktion til 

 stødfænomener vil være en udvikling i lignende retning, som 

 undulationstheoriens reduktion af lysfænomenerne til bevægelses- 

 fænomener. Men hermed er man naturligvis ikke kommen til 

 nogen endelig forståelse af begrebet kraft, det, som Laplace 

 kalder „cette modification singuliére, en vertu de laquelle un 

 corps est transporté d'un lieu dans un autre". Ligesom en 

 elastisk æther af særegen beskaffenhed ligger til grund for un- 

 dulationstheorien, således må man her gå ud fra de enkelte 

 ætheratomers elasticitet som en grundhypothese, der ikke nær- 

 mere er forklaret, om der end muligens kan være udsigt til, at 

 et dybere indblik heri kan nåes ved hjælp af Sir W. Thomsons 

 theori om hvirvela tomer. 



