1892.] N ATRITTMÆ TH YL ATS IND VIRKNING PÅ ISOCAPROLACTON. 11 



Tetramethyloxeton. 



C11H20O2. 



Ved kogning af diisohexolacton med vand, alene eller tilsat 

 en syre, dannes langsomt tetramethyloxeton. Den samme for- 

 bindelse dannes også, når tetramethyloxetoncarbonsyre ophedes 

 til noget over sit smeltepunkt eller koges med vand. Lettest 

 og bekvemmest kan imidlertid forbindelsen fremstilles paa føl- 

 gende måde: 



Det ved indvirkningen af natriumæthylat på isocaprolacton 

 erholdte legeme befriedes såvidt som muligt for alkohol, natrium- 

 forbindelsen oplestes i vand og kogtes en kortere tid; efter af- 

 kjeling tilsattes saltsyre og ophededes. Med vanddampene gik 

 da en farveløs, ejendommeligt lugtende vædske over. Dette var 

 oxetonet. Samtidig destillerede også den under dilactonen 

 nævnte flygtige syre over. Destillatet, der foruden af vand og 

 alkohol bestod af lidt uforandret lacton, oxetonet og den flygtige 

 syre, behandledes med lidt kalilud og redestilleredes. Oxetonet 

 samlede sig i form af oljedråber ovenpå og udskiltes fuldstændig 

 ved tilsætning af kulsurt kali, hvorefter det afhævedes og gjordes 

 vandfrit med nogle korn gledet kulsurt kali. Ved destillation 

 gik først lidt alkohol over og derefter ved en temperatur af 

 178—179 en farveløs, lysbrydende vædske. Ved redestillation 

 viste den et konstant kogepunkt 178 °.5. En analyse gav føl- 

 gende resultater: 



0.2491 gr. gav 0.6577 gr. C0 2 og 0.2366 gr. H 2 0. 



Beregnet for: Fundet: 

 C11H20O2 



C = 71.74 % 72.01. 

 H = 10.87 - 11.11. 



Tetramethyloxeton er en farveløs, lysbrydende vædske med 

 en intensiv, noget pebermyntelignende lugt. Det er lidt lettere 

 end vand, næsten uopløseligt deri (1 del opløses i ca. 500 dele 

 vand), er lettere opløseligt i koldt end i varmt vand. Hvis den 

 vandige opløsning ophedes, vil den ved en temperatur af ca. 35° 



