s 



W. C. BRØGGER. 



No. 18.] 



På toppen er i almindelighed fladerne af x (011) og y (031) 

 samt af h (102) og / (101) forherskende ; ofte er dog også h 

 ganske underordnet. Pyramidefladerne danner oftest kun smale 

 afstumpninger af kanterne. I begge domezonerne er fladerne 

 horizontalt stribede, ligeså ofte fladerne i zonen [(110) : (111)]. 

 Ikke des mindre erholdtes dog oftest udmærkede målinger, når 

 blot fladerne var tilstrækkelig store. 



Alle krystaller er, såvidt iagttoges, enkeltkrystaller ; ingen 

 tvillinger bemærkedes. 



Fig. 1 fremstiller en basisprojektion af en af de hyppigste 

 typer af Sundtitens krystaller: 



De vigtigste zoner er følgende: 



(100).(601).(302).(101).(102).(001); 



(010).(031).(021).(011).(001); 



(100).(210).(110).(230).(250).(010); 



(110).(221).(332).(111).(112).(001); 



(100).(211).(111).(011); 



(100) .(221).(121).(021); 

 (211).(332).(121).(031) (110); 

 (031).(132).(101).(332); 



(101) .(112).(011).(132).(121).(il0); 

 (Hl).(132).(021).(ilO). 



Den Jcemiske sammensætning. En analyse, der godhedsfuidt 

 udførtes på det metallurgiske laboratorium af amanuensis 

 Gr. Th es en, gav felgende kemiske sammensætning: 



