16 



i Januar 1846. Den eneste, som kunde antages at ville kon- 

 kurrere med Faye, var Steffens, der fungerede i Mellemtiden efter 

 Thulstrups Død, men ban opgav at konkurrere ligeoverfor Fayes 

 antagelige Overlegenhed og videnskabelige Kvalifikationer. W. 

 Boeck blev noget senere ansat i et nyt Professorat (Lectorat), hvor- 

 under Undervisningen i Hudsygdomme blev henlagt. Fra nu af kom 

 Faye som Overlæge paa Fødselsstiftelsen i en travl Virksomhed, 

 som ban fortsatte med aldrig svigtende Energi, lige til han paa 

 Grund af tiltagende Sygelighed fratraadte sin Embedsstilling 

 Den sterste Del af den Tid, i hvilken han virkede, var i en 

 vis Henseende ikke gunstig. Det var netop da, fra 40- og til 

 langt op i 60-Aarene, at Barselfeberen krævede en forfærdelig 

 MæDgde Offere blandt Fødselsanstalternes Belæg og i en Skala, 

 som man ikke havde seet tidligere i dette, men vel i 2den Halvdel 

 af forrige Aarhundrede. Vor Anstalt gik heller ikke fri derfor. 

 Der var Aar, i hvilke Dødeligheden endog var meget betydelig. 

 Ligefra sin Tiltrædelse, og man kan sige næsten lige til han 

 nedlagde sit Arbeide, var Faye stedse optaget, foruden med 

 Udførelsen af de Pligter, som Undervisningen paalagde ham, med 

 Kamp imod denne Fødselselsanstaltens Svøbe. Han forbedrede 

 de hygieniske Forholde, udvidede Lokalerne og var i det hele 

 stadig aarvaagen og paa Vagt for at forebygge, at imødegaa og 

 ikke mindst for at' helbrede den ubønhørlige Sygdom. Hans 

 Bestræbelser kronedes ikke strax med varigt Held. Der skal 

 en ikke ringe Grad af opslidende Aandsarbeide og kuende 

 Sindslidelse til under saadanne Forholde at være den ansvar- 

 lige. Mer end en Sjæl er i hine Tider bleven knækket under 

 disse Trængsler. Som Exempel frem for alle kan anføres, at 

 Maximum af Dødelighed paa Kristiania Fødselsstiftelse, som 

 indtraf i Aaret 1850, var 18,6 % af Barselnød, 1 af hver 5 å 6 

 Kvinder. Men Faye tabte ikke Modet. Hans Forholdsregler maa 

 for den Tid ansees som mønsterværdige; han var endog forud 

 for mange af sine Samtidige med Hensyn til sin Opfatning af 

 Sygdommens Aarsagsforholde. Han var tidligt paa det rene med 

 Sygdommens kontagiøse Natur, men dog blev de paa denne Syg- 

 domskilde beregnede Forebyggelsesmidler uden den tilsigtede 



