30 



Som man ser, er Tyngdekraften betydelig for stor paa Ob- 

 servatoriet og Basis B, hvilke Steder ifølge de geologiske Under- 

 sogelser befinder sig i et Sænkningsgebet. Ogsaa paa Disen r 

 der ligger straks nordenfor Sænkningsgebetet, og paa Koppang 

 er Tyngdekraften merkbar for stor; paa sidste Sted, der ligger 

 længst fra Sænkningsgebetet, betinges Forøgelsen imidlertid 

 næsten alene af Tiltrækningen af den Del af Jordskorpen, der 

 ligger over Havfladen. 



De ovenstaaende faa Observationer bekræfte, hvad man har 

 fundet paa andre Steder, saaledes von Sterneck i Alperne, at 

 der er en intim Forbindelse mellem de geologiske Forhold og 

 Tyngdekraftens Størrelse, og at denne navnlig er for stor paa 

 Steder, hvor der har fundet Sænkning Sted. 



Foredraget foranledigede Bemærkninger af Mohn. 



3. Mohn foreviste nye Karter over Nedbørhøidens For- 

 deling over Norge og Sverige for Januar, April, Juli, Oktober 

 og Aaret samt Profiler, der viser Nedbørhøidens aarlige Varia- 

 tion, i Procent af Barometret, for forskjellige Dele af Norge' 

 Det paavistes, hvorledes den samme Regel, som gjælder for de 

 andre klimatiske Elementer, at deres Fordeling kan udtrykkes 

 ved Linier (Isothermer, Isobarer o. s. v.), der i det store tåget 

 løbe langs Kysten, ogsaa gjør sig gjældende for Nedbørmængdens 

 Vedkommende, naar man trækker en Linie gjennem de paaviste 

 Nedbørmaxima og Spidserne af de Tunger, som de disse om- 

 givende Isohyeter (Limen for ligestor Nedbørhøide) danne. 

 Denne Linie, Regnaxen, løber langs Kysten fra Sveriges Vest- 

 kyst til Finmarken. Paa denne Linie ligger svagere og stærkere 

 Maxima paa Sveriges Vestkyst, i Nordmarken, mellem Bergen 

 og Stad, ved Svartisen, i Lofoten og Vesteraalen. Det indre af 

 Halvøen har mindst Nedbør, især Finmarken. Den meste Ned- 

 bør falder i det indre af det sydlige Norge i Juli, ved Kristiania- 

 fjorden i Juli og i September, ved Skagerakkysten i September 

 paa Vestkysten i Oktober, i Bergensfjordene i December og 

 Januar, paa Nordlands Kyst i Oktober, i Ofoten i August, paa 

 Tromsø i Februar og i det indre af Finmarken i Juli. Overalt 

 er Varmemaanederne de tørreste. 



