Benbygningen og ligeledes her forsege at vise, hvad jeg anser for 

 vfesentligt cller uvresentligt ved Aitsadskillelsen. 



De paa Skelettet tagne Lamgdemaal af de forskjellige Krops- 

 regioner anser jeg for mindre instructive ved Ai tsadskillelsen end 

 lignende Maal lugne paa det uskadte Dyr. Sagen er neinligden, i 

 at der paa Grund af den langsonune Forbening altid findes mel- 

 lem Hvirvlerne en meget voluminos bruskagtig Masse, der under ; 

 Skeletteringen guar tabt. Da denne Intervertebralbrusk er saa- I 

 meget sterre, jo yngre Dyret er, vil Lamgdedimensionerne af de I 

 forskjellige Partier af Skelettet herved, uden at man tager srer- [ 

 egne Forboldsregler ved dets Sammenseetning, tilsyneladende vise [ 

 stone Forskjelligheder hos Individer af forskjellig Alder, end der I 

 i Virkeligbeden findes. Hvad Craniet angaar, saa synesdedet * 

 saminensaattende enkelte Ben ialmindelighed at vise hos de for- 

 skjellige Alter stor Overenssteunnelse i sin Form og sit ForhoW 

 til de tilgrsendsende Ben, saa at man her nsesten alenc har at 

 holde sin til den almindelige ydre Configuration af Craniet, saa- | 

 som Forholdet af Breden mellem Overkjasven og den bagenfor I 

 liggende Del, samt Underkjsevebenenes sterre eller mindre Kruin* I 

 ning 1 . Herved maa dog vel tages i Betragtning de Forandringer, I 

 som Craniet efter al Rimelighed med Alderen undergaar i sif J 

 Form. Ifelge Eschrichts udmrerkcde Iagttagelser- viser Craniet I 

 hos Fosteret af Vaagehvalen et fra samme hos de voxne saerde- 

 les afvigende Udseende, idet Ansigtsdelen kun er meget lidef 

 udviklet, medeus den egentlige Hjernedel er af et forholdsvis sser- 

 deles betydeligt Volum. Selv hos den 6£ Fod lange og efter al 

 Rimelighed fuldbaarne Unge har Craniet, som vil sees af den 

 lOde Plade i Eschrichts Vank, en fra samme hos det fuldvoxoe 

 Dyr (9de Plade) meget afvigende Form. Da nu som ovenfor 



