Om Vildsviintypen paa galliskc og indiske Myoter, 



En paafaldeode Lighed i Typer paa Mynter, prsegede i Ost'm- 

 » i 5te og felgende Aarhundreder efter Christi Fodsel, og gal- 

 ie Myoter, praegede i 2det og 3die Aarh. for Chr. F. — vrek- 

 uagtet den betydelige Afstand i Rum og Tid, dog stork 

 rmodning om feelleds Forbilleder. 

 Det er den symboliske Brug af Vildsvinet, jeg her sig- 

 til- Dette sees nemlig paa en Meengde galliske og paa ad- 

 I'ige indiske Mynter ; og dersom det blot forekom alene eller 

 ;r » noget Fselledskab med andre Gjenstande, kunde man uden 

 knkning antage Uafhaengighed i Fremstillingen, eftersom An- 

 ngelse af Dyrfigurer paa Mynter hyppig forekommer, uden at 



• er Anledning til at antage Laan af det ene Folk fra det andet; 

 n Overeensstemmelse i Valget af andre Gjenstande til Forbin- 

 s e med Vildsvinet tillader naeppe Antagelsen af Uafhaengighed 



Man vil lettelig overtyde sig herom ved at sammenligne de 



* ^edfaiede Plade afbildede Exemplarer. 

 Adversen har et Hoved til Venstre. 



fcversen et Vildsviin, staaende paa et Bredt, der hviler paa 

 To Ppen af en Stang. 1 



Denne Mynt bestemmes af Mr. L. de la Saussaye som 

 henherende til Gallia Belgica, og hao har paa sin 18de Plade 

 sex lignende afbilde, hvis Forskjel bestaaer i forskjellige 

 ^orziringe,. paa Toppen af den Stang, som barer Vildsvmet. 

 Ba « be mffirker derh08) at Rev . fremstiller den gamle galheke 



' *•* Kumivnatique 1840 p. 243 sq. PI XVIII f. 6. 



