315 



bliver Theodoros saa at sige en Gjenvei fra den sokratiske rene 

 Subjectivitet til den stoisk-epikurseiske objective, d. e. ethiske, 

 Subjectivitet, eller Personlighed, med Omgaaen af den platonisk- 

 aristoteliske subjective d. e. ideelle Objectivitet, saaledes, at mens 

 man gjennem Platon og Aristoteles kommer til Personlighed ud 

 fra Objectiviteten, gjennem en ideel Verdensopfatning, ved at Sub- 

 jectiviteten saa at sige drager Objectiviteten tilbage i sig, kommer 

 man her til den ud fra Subjectiviteten, ved at denne udvider sig, 

 gaar ud over sin Begrsendsning. Naar vi nu se tilbage paa Kyre- 

 naismens Udviklingshistorie, saaledes som den efter min Opfatning 

 gestalter sig, ville vi se, at den falder i to ved selve Bestemmel- 

 af Maalet tydelig sondrede Afsnit, og at denne Opfatning der- 

 for stemmer paa det Noieste med Strabons Charakteristik af An- 

 mkeris, som den, der gjenoprettede Kyrenaismen paa et nyt Grund- 

 la g: det ferste Afsnits Indhold bliver Aristippos's lavere, nemlig 

 umiddelbare, individuelle Egoisme, der hos Hegesias udvikler sig 

 W Livslede, Indifferentisme, det andets Annikeris's udvidede eller 

 forsedlede Egoisme, der dog er Egoisme og hos Theodoros udvik- 

 1lf sig til Selvforgudelse, og denne sidste, den forsedlede Egoisme, 

 nrkelig videnskabelig udviklet til et System og i sine Conseqven. 

 ser gjennem Annikeris og Theodoros, er efter det* Anferte det, jeg 

 maa vindicere mig som min Opdagelse. 



