349 



En noiagtigere Bestemmelse af de Paralleler, hvor S er enten 

 Maximum eller Minimum, erholdes ved Oplosning af Ligningen 



p sin d.T — sin p cos d sin T 1 



med Hensyn til p. Man faar da: 



Ved Jevndogn (d = f, 0'). 



Maximum ved Bredden 0° (^Equator) 8 = 1 0000 



Minimum „ - 90» (begge Poler) . . . . S = 0.0000 



En Maaned efter Foraars- og for Hostjevndogn 

 (d = 11° 29'). 



lste Maximum ved Bredden 18°27'1 S = 1.0307 



lste Minimum „ - 78°25'6 8 = 0.6123 



2det Maximum „ — 90° (den belyste Pol) . S = 0.6251 

 2det Minimum i den Zone omkring den anden Pol, 



der begrseudses af Parallelen paa 78 ,, 31' Bredde S = 0.0000 



En Maaned for og efter Solhverv (d=20°9'6). 



lste Maximum ved Bredden 34°43'8 8 = 1.1044 



lste Minimum „ — 68° 9'4 S = 1.0129 



2det Maximum „ - 90° (den belyste Pol) . S = 1.0827 

 2det Minimum i den Zone omkring den anden Pol, 



der begramdses af Parallelen paa 69°50'4 Bredde S = 0.0000 



Ved Sommersolhverv (d = 23 n 27'). 



lste Maximum ved Bredden 43°32'0 S = 1.1530 



lste Minimum „ - 61°53'5 S = 1.1363 



2det Maximum „ - 90 11 (den belyste Pol) . S = 1.2502 

 2det Minimum i den Zone omkring den anden Pol, 



der begraendses af Polarcirkelen (66°33' Br.) . S = 0.0000 



Hvad den gjennemsnitlige Aarsvirkning angaar, da er den 

 8 °ui bemserket storst ved ^Equator, nasslen halvtredie Gange 

 sterre end ved Polerne. Ekliptikskraaheden maatte stige ligetil 



