Norges Mynlhislorie senere end 1814 



af Myntmester B. Laugher^. 



Non ego mendosos ausim defendere mores 

 Falsaquc pro vitiis anna movcre mcis. 



Ovid Ep. ex Pomo. 



Naar man vaelger Aaret 1814 til Udgangspunkt for eflerstaa- 

 ende Oplegnelser af vor Mynthistorie, da skeer dot hovedsageli- 

 gen af to Grunde, nemlig: deels fordi vi forhen i Unionsperioden 

 med Danmark ikke egentlig havde nogen egen Mynt, — thi denne 

 var dansk, — heller ikke noget Myntvserksted af Betydenhed, 

 deels ogsaa fordi de mange Opfindelser i teknisk Retning. dergjwrc 

 del-, forrigc Aarhundrede og det nuvrerende saa saare meerkelige, 

 da de ogsaa i vaesentlig (irad imlviikciir paa ng ■ heelt. igjennem for- 

 andrede de aeldre Fabrikationsmethoder i Mynten, saa man visse- 

 ligen med Foie kan sige, at en ny Kunst opstod og paabegyndtes. 



Forandringerne skee i dette Tidsrurn saa hurtigt, at hvad der 

 den ene Dag ansaaes for det Kedste, den meste allerede blev for- 

 kastet og abrogeligt. I et Land med saa faaResourecr sum bos 



gere ned i Tiden, her forefandtes, — hvor der herskede en saa 

 total Mangel paa mekaniske Vferksteder selv til de simpleste Re- 



og knn langsomt folge cfter. Man noiedes i Begyndelsen med 

 aldeles utilfreds.^lillciidc Till<'iii|ininger af det addre Maskineri, for- 

 saavidt man havde nogen Forestilling om, hvad der i andre Lande 

 var preesteret; men paa et afsidesliggende Sted som Kongsberg, 



