ig noiagtigt til Forholdene i den af de ovenneevnte Undersogere 

 )pstillede Diset, men, hvad ogsaaer anfort af disse selv, den pas- 

 er ei for lamgere Tid og stramgere Arbeide. Selv ved en Dijet, 

 ler er saa rig som den under No. 3 angivne, vil det ifolge Bon- 

 ^ar's Prover hende, at en Deel afFangerne (18% Mamd og 12% 

 Fruentimmer) taber i Vsegfc. Men herved rnaa da flere af de an- 



lver veed, Afmagring i ringe Grad kan finde Sted som Folge af 

 mange Slags temporaere Aarsager til Trods for den bedste Diret. 

 Det Formaal, som Administrationen af de britiske Fa^ngsler 



lar havt for 0ie ved at lade noiagtige Undersogelser anstille 

 angaaende Diretforholdene, er ligefrem at faa nogenlunde sikkert 

 opgjort, hvormeget af de forskjellige Fodemidler Fangerne behove 

 for at udfere deres Arbeide og befinde sig vel; tin saameget bor 



>g skulle de have, men heller dike mere. Enhver 0dselhed inaa 

 nemlig her ansees utilladelig. <l;i rndcrlmldiiingen lueres af Andre, 



ig ludividet ikke ved sit Arbeide yder fold JEqvivalent. 



Da jeg ved Gjennemgaaelsen af de nys anforte Beregninger 



ust havde ved Haanden et Exemplar af Spisereglementet for den 



lylig indrettede Pleiestiftelse for Spedalske paa Reifgjerdet ved 

 Throndhjem, som jeg har erholdt af min afdode Collega Over- 

 ;ge Heegh, fandt jeg nogen Interesse i at sammenligne detle 



