79 



dage noget Spor af Stivelse. Efter saavidt muligt at vaere affar- 

 vede, blev efter forudgaaet Kogning tilsat Jodkalium, hvorpaa 

 Joden frigjordes ved Salpetersyre. Ingen karakteristisk Farvefor- 

 andring viste sig herved, uagtet Fprsegene gjentoges Here Gauge 

 nied al mulig Noiagtighed. 



En Contraprove blev gjort baade af mig og senere a)' A [mtlieker 

 Ditten paa den Maade, at der til en Deel af den med Vand kogte 

 Exerementmasse, som forud kun viste sig pigmenteret af det inde- 

 holdte brunlige Farvestof, sattes noget Stivelseklister, hvorefter en 

 tydelig morkblaa Farvning viste sig ved Tilssetning af Jodtinctur. 



Da de Excretionsmasser, hvormed vi her experimenterede, 

 havde ligget i flere Dage, inden de bleve torrede og provede, 

 hvorved det kunde taenkes, at de, foruden at blive morkfarvede, 

 tillige havde undergaaet en chemisk Forandring, saaledes at en 

 ved Udtommelsen muligens tilstedevaBrende raa Stivelse var ble- 

 ven borte som saadan, anstillede jeg et bestemt Forseg for at 

 constatere, om noget virksomt Ferment skulde va3re tilstede i 

 friske Excrementer. En Deel maadelig tynd Masse blev strax 

 efter Afforingen blandet med noget raa Manmtastivelse og hensat 

 til Toning i fri Luft. Proverne °fandt Sted efter 14 Dages Forlob, 

 og der viste sig da en Mrengde nforandrede Stivelsekorn under 

 Mikroskopet samt en tydelig Reaction med Jod. — Da Farven i 

 det Parti af Excrementerne, som jeg undersogte med Jod, viste 

 sig noget mindre karakteristisk, anmodede jeg Prof. Winge om at 

 undersoge den tilbagevserende Deel. Resultatet heraf har han givet 

 mig i folgendc Yttringer : „Reactionen var paa de Steder, hvor 

 Blandingen var intimere, meget ufuldstamdig og langsom, medens 



''kulde den i Tarmkanalens nederste Deel indeholdte Excre- 



