ssetninger, og efter principium exclusi medii folger deraf, at der 

 ingen Mellembestemmelse er, d. e., at Mellembestemmelsen netop 

 er den rene Bestemmelsesloshed eller Ubestemthed; en positiv 

 Mellembestemmelse, f. Ex. Graat som Midten mellem Sort og Hvidt, 

 beror paa Indblanding af Qvantitetsforholdet i det qualitative, og 

 her hos Anaximander have vi netop den rene qvalitative Modsset- 

 ning. Naar det synes, som de andre Forfattere have betragtet 

 denne Mellembestemmelse som en positiv Qvalitet, da er det na- 

 turligvis let at forklare deraf, at de ikke med fuld Skarphed have 

 fastholdt Anaximanders philosophiske Eiendommelighed navnlig i 

 Modssetning til bans Efterfolger Anaximenes. Derimod kan man 

 nok tsenke sig, at de kunne have Ret, forsaavidt som Anaximan- 

 der virkelig kan have charakteriseret sit Princip som en Mellem- 

 ting mellem Modsretningerne; men, som sagt, det maa da forstaaes 

 i Overensstemmelse med Diogenes Laertius, navnlig som det, der 

 ikke er nogen af Modssetningerne, altsaa negativt, ikke positivt. 



Med denne Tvivl angaaende Be.-katlenheden at Anaximanders 

 Urstof hamger en anden sammen, nemlig den angaaende Betyd- 

 ningen af Navnet a'-s'.pcv, oni det er at forstaa qvantilativt som 

 nbegrsendset, eller qvalitativt som ubestemt. Dersom man i Hen- 

 hold til Alexander og de imdre nys eiterede Vidner tiJlagde det 

 en bestemt Qvalitet, da maatte man forstaa axsipov ndelukkende 

 qvuntitativt, og at det er naerrnest qvantitativt at forstaa, det er 

 for det Forste i sig selv rimeligt, da det er Ordets ligefreinine 

 Betydning, og det fremgaar dermest med Bestemthed af den 

 Maade, hvorpaa Anaximander selv begrunder denne Bestemmelse 

 afPrincipet, nemlig Eva &Xs6qf| r, ylviav; tj ^urccqMVY] (Pint, 



de plac. phil. I, 3), samt, om mnligt, endnu klarere af Aristo- 

 teles, baade af bans Forklaring over denne Bestemmelse (Phys- 

 III, 4) og bans Indvending derimod. nemlig, at det derior „ikke 

 beh0ver at vane e'vspysia ouwipov; thi det Enes Undergaug kan 

 v®re det Andets Fedsel, mens det Hele er begramdset" (Phys. 

 Ill, 8). Det siges eudelig udtrykkelig af Simplicius, der (ad Ar. 

 de coelo 480 a 35 ft) charakteriserer haus Princip som 

 tw p* T !tf« (hvoraf Verdner ijwtpoi 7<3 jcX^&tt), altsaa eontinuer- 



