losophiske Betyduing. Hvad Zeller og Brandis angaa, da have 

 de neppe ganske fattet den Hegelske Bestemmelse af Grundtanken 

 og have saaledes naturligvis heller ikke kunnet gjennemfore den. 



Anaximanders Princip er altsaa det Uendelige; det vil vist- 

 nok her kun sige det uendelige Stof, som Endelighedeus Nega- 

 tion. Men deraf folger ogsaa omvendt, at Endeligheden er Uen- 

 delighedens Negation, altsaa, da det Uendelige er Vsesenet, det 

 Uvsesentlige, og dersom, hvad der dog er tvivlsomt, den Lsere 

 om Altings Opstaaen ved Fortsettelse og Fortynding, som vi oven- 

 for have citeret som Thales's og Anaximenes's, virkelig ogsaa 

 skulde tilhore Anaximander (se Arist. de coelo III, 5, Zeller 165, 

 1), da maatte den her hos ham tillsegges en bestemt negativ 

 Betydning (i Modssetning til den ubestemt negative hos Thales): 

 man maatte deri se Udtrykket for Bevidstheden om Endelighedens 

 bestemte Uvsesentlighed d. e. Modssetning til Vsesenet, i Modsset- 

 ning til dens blotte Ligegyldighed. Den qvantitative Bestemmelse 

 er nemlig vistnok som saadan den ligegyldige, den uwesentlige ; 

 men selve det, atNoget, f. Ex. en stor Ide, undergives den lige- 

 gyldige, qvantitative Bestemmelse, det er selv ikke ligegyldigt: 

 det er Ideens Neddragen i en lavere Sfsere, og det er Bevidsthe- 

 den om denne Principets Degradation, denne Indtraengen af det 

 Qvantitative og Uvsesentlige deri, som man maa se udtrykt i 

 denne Sats, forsaavidt den skal tilltegges Anaximander. Det er 

 i ethvert Fald netop denne Reflexion paa M o ds se tn in gen mel- 

 lem Uendeligheden og Endeligheden og dermed ogsaa paa Over- 

 gangen fra det Ene til det Andet, der er det Charakteristiske 

 for Anaximanders System, og det hrenger sammen dermed, at 

 han efter Simplicius in Arist. Phys. 6 a forst har brngt Ordel 

 *PM =» principium, hvor.ned han har betegnet Urstotl'et som En- 

 delighedens Begyndelse og Udgangspnnkt, altsaa udtrvkkelig re- 

 tlekteret paa Overgangen, paa det Punkt, hvor Endeligheden saa 

 at sige loser sig fra Uendeligheden. 



Det Betydningsfulde ved hans Kosmologi er derfor ogsaa for 

 det Ferste det, at han overhoved har en Kosmologi : som den 

 Forste, der udtrykkelig har reflekteret paa Modsaetningen af det 



