106 



ningens eget Vaesen fortrinsvis og adaeqvatest aabenbarer sig, 

 den beviser netop, at Anaximander, hvis eiendommelige Methode 

 bestaar i at anskue Kategorierne i de naermest tilsvarende phy- 

 siske StofFe og Phaenomener, at ban, der forst bragte Modssetnin- 

 gen til philosopbisk Bevidsthed, at han netop maa have anskuet 

 den i denne sandselige Form, som Modsaetningen at" Varmt 

 og Koldt. 



Den Rolle, som Modsaetningen af det Varme og det Kolde 

 saaledes spiller i disse seldste Systemer, specielt hos Anaximan- 

 der, er ikke vanskelig at forklare sig. Det er en giensynlig rigtig 

 Bemaerkning af Hegel, at Varmen indtager denne Stilling, som 

 det, der oploser den bestemte Form, Kulden, som det, der netop 

 former det Formlose f. Ex. Vandet, bringer det i en bestemt Form. 

 Vi have altsaa her indenfor Endeligheden den samme Modsaet- 

 ning, som mellem selve Uendeligheden og Endeligheden, nemlig 

 Modsaetningen mellem det Formlose og Formen, det Ubestemte 

 og det Bestemte, det Forskjelslose og det Distincte, altsaa mellem 

 Identiteten og Modsaetningen selv; med andreOrd: hvad der skju- 

 ler sig i disse hinanden modsatte physiske Phaenomener, er Mod- 

 saetningen selv, den rene logiske Modsaetning, og hine Phaenome- 

 ner have netop deres Betydning derved, at de gjennem deres 

 seeregne physiske Qvaliteter pege hen paa Modssetningen selv, 

 altsaa formedelst disse Qvaliteters Affinitet til denne. Det er, 

 som sagt, den samme Modsaetning, som mellem Principet selv 

 eller det Uendelige og det Endelige, kun at vi her inden Ende- 

 ligheden, i det Varme og det Kolde, have denne Grundmodsaet- 

 ning ikke som hist i hvilende Form, i Form af forskjellige Sphse- 

 rer, men i Form af hinanden modvirkende Kraefter, modsatte be- 

 vaegende Principer, hvilket ogsaa svarer til, hvad ovenfor er for- 

 klaret, at efter Anaximanders Laere Bevaegelsen er foiet til Prin- 

 cipet som det, hvorved Modsaetningerne udskilles, altsaa som det. 

 hvorved Endeligheden kommer til Existens som saadan, afsondret 

 fra Uendeligheden, som Endelighedens sseregne Princip. 



I det citerede Hovedsted af Simplicius naevnes efter Modsaet- 

 ningen af Varmt og Koldt dernaest Modsaetningen af Tort og 



