naermere Luften. Luf'ten er, som vi have seet, det Vanne og 

 Vaade; da nu baade det Varme og det Vaade staar paa Prinei- 

 pets Side i Modssetningen, er det ganske conseqvent, at Prineipet, 

 skjont det ikke er nogen af Modssetningerne, dog staar Luften 

 naermest, og derved viser ogsaa Anaximander sin Tendens hen- 

 imod Anaximenes's System. 



Naar saa Simplicius i det oftere citerede Sted, det Sted, som 

 vi netop have lagt til Grund for vor Fremstilling, efterat have 

 naevnt Modssetningerne af det Varme og det Kolde, det Torre og 

 det Vaade, tilfoier: v x.al ad alloa" saa falder der fra, hvad der 

 nu er udviklet, et andet Lys paa disse Ord. De reprresentere 

 ikke, som det nsermest kunde synes, en sideordnende Opregning 

 af de mange furskjellige Modsa^f ninu<T. m * 1 1 Kmlelighedens fort- 

 satte, successive Genesis ved stedse gjentagen Udskillelse af stedse 

 nye Modssetninger. Vi have sogt at godtgjore, at Anaximander 

 i sin Deduction af Endehghedens Former ialfald er kommen til 

 de fire Elementer; om og hvorledes han har fortsat denne De- 

 duction, altsaa af Elementerne udledet de eukelte Classer af Na- 

 turgjenstande, derom vide vi Intet, og vi ville ikke befatte os 

 med at opstille Hypotheser, der intet hi-turisk Fundament have; 

 men, hvad der ligger i hine Simplicius's Ord, der kunrie over- 

 saettes med : „og saa videre", det er det meget Rigtige, at Anax- 

 imander har vreret sig bevidst at have opstillet Prineipet for en 

 systematisk Udledning af Endeligheden, og at han har tsenkt sig 

 Forts.-ettelsen af denne Udledning ialfald som mulig. 



Ved denne fortsatte Udskillen maa man altsaa antage, at han 

 bar ladet Tingene opstaa, idet hver Tings sseregne Beskaffenhed 

 beror paa, hvilken af Modsa3tningerne der er den overveiende, 

 og i hvilken Grad denne Overvegt finder Sted. I det Enkelte 

 ere Kuancerne her naturligvis uendelig mange, men i det Store 

 finder der en fuldstamdig Ligevegt Sted; thi naar der f. Ex. er 

 udskilt et vist Qvantum af det Varme, saa er dermed ogsaa eo 

 ipso udskilt det tilsvarende Qvantum af det Kolde (sml. Diog. 

 Laert. : „kun Delene foranderlige u ). En saadan harmonisk Totalitet 

 af de udskilte Modssetninger er ndentvivl Anaximamlers Begreb 



