128 



Hvad jeg mener for dot Forste maa vsere indlysende, er, som 

 allerede bema3rket, det, at vi i denne Skildring. af det indmduellfl 

 Livs, ligesom i den for anforte af Verdenslivets Udviklingsgang, 

 have det materielle, billedlige, Udtryk for den Reflexionens Lov, 

 dor gjadder i det Logomligo, men isa^r nabenbarer sig i Aands- 

 livet. Aandslivet bestaar netop deri, at det Princip, som det in- 

 dividuelle Liv bar bavt som en natorlig Bestemmels'e. nltsaa fasf- 

 voxet til sig, det setter det red Sonderbrydelse d. e. red Ana- 

 lyse udenfor sig som objectivt, men denned ogsaa alment, som 



som det Objective, Almene, og det er ved at lose denne Opgave, 

 at Individet gaar over lil P e r s o n 1 i g h ed. 



Ved denne Opfatning af bine Steder, som jeg sknlde tro, er 

 den eneste Opfatning, effcer bvilken der bliver Mening i disse 

 tilsyneladende saa besynderlige Forestillinger, der dog vel netop 

 ved deres Besynderlighed og Phantastiskhed krajver en Forkla- 

 ring, ved den bliver der, som man vil se. en fnldstaendig Analogi 



Ophaevelse i Produktet, den concentrerede Enhed af Modsnetnin- 

 gorno, on Conoentrerethed, der dog egentlig er en Selveoncentra- 



