Ruths Dyrkere overgave si- til Bordels GUuder, III sranke Drikke. 

 at de sangogdandsede; men Gjestebud, Viinrus, Sang og Dan. Is 

 vare stedse de saedvanlige Forapil for Venus'a Hyldning.* 



„Hvad Biographen kun antyder, udtaler Martyrologien mere 

 omstecndelig. Den kaldcr Skikkene ved denne Afguds Dyrkelse 

 ,,sj)Ui cissimi" og siger videre : „Concursus fiebat, qui, nefanda 

 litatione peraeta, se dabant crapuke et tripudiis." 1 



„Jeg maa endelig bemrerke, at St. Amands Biograph, sorn 

 ikke bar kunnet vsere uvidende om Ruths Navn, synes ikke at 

 have vovet at anfere det og endnu mindre at beskrive det og 

 angive Guddominens Natnr og Skikkene ved dens Dyrkelse. Er 

 det ikke tilladt at formode, at det har vreret en Felelse at" Und- 

 seelse, som har formaaet ham til at bevare Tausheden? Og kan 

 man ikke tro, at den samme Grund har foranlediget lignende 

 Tilbageholdenhed fra Biskopperne af Lodeves Historieskriver?" 



„Ruths Dyrkelse har altsaa vreret erotisk. Var den -oprin- 

 delig i Gallien, eller har den vreret indlort der? I sidste UlteWe 

 ved hvem og i hvad Tid er den der bleven indfert?" 



„Venus's Dyrkelse* som har Menneskets naturligste Folelse 

 til Princip, har kunnet opstaa under alle Klimater: men ikke 



«»Ue Folk have forgudet sine Lidenskaber I de Lande, 



hvor Jorden leverede sine Produeter uden Dyrkelse eller i det 

 Mindste i Bytte mod lette Arbeider, kunde Mennesket, bit for 

 Omsorg for Nutiden og for Bekymring for Fremtiden, uden Tilba- 

 geholdenhed overgive sig til Naturens Indtryk, og forfart af be- 

 hagelige Illusioner var han ikke seen til at forgude Skjenheden. 

 Men blandt raae og krigerske Folk maatte det, som bragte dem 

 Rigdotnme, eller som foregede deres Hjadpekilder, Solen, Indu- 



Hyldest. Apollo, Mereurius, Mars vare blandt de frenunede Gu- 

 d er de, som Celterne forst antoge. Venus blev dem dog ikke 

 ubekjendt. Germanerne dyrkede hende under Navnet Freya, 

 som man gjenlinder i Benrevnelserne for Venus's Dag, Freytag, 



