242 



Aarluuulrcdur i Jorden. Ved at anvende den saxiske Skilling til 

 5 Penninge ved ovenstaaende Beregning kommer man ikke til 

 noget overeensstemmende Resultat, men kunde man antage, at 2 

 Thrymser gjaldt i det nordlige England 1 Skilling, altsaa 6 Pen- 

 ninge, saa erholdt man, efter 40 Skilling paa Pundet og 20 paa 

 Marken, denne — 6 X 27,22318 X 20 3266,7818 Ms, som 

 forhen. Efter de tydsksaxiske Love (Lex Saxonum XIX) havde 

 man en Skilling paa 2 og en anden paa 3 Tremisser. Nordstrom 

 Pag. 236-237. 



Ved Normannemes Indfald i England var Towerpundet uden- 

 tvivl Normalva3gt for Udinyntningen, ligesom tidligere i lite Aar- 

 hundrede eller under /Ethelred; thi Edward Confessors Penge- 

 stykker fra hans senere Regjeringsaar naerme sig steerkt ^ af 

 Towerpundet mod Middelvsegten ; de yngste holde nemlig 24,26 

 Ms = 1,385 Gramme, d. e. noget mindre end Towerpcnniiigens 

 Vaegt; han har altsaa forladt den af Knut den Msegtige, afdennes 

 Sonner og af Edward selv i hans tidligere Aar anvendte ringere 

 Myntfod, som senere omtales. Paa den Tid, Indfaldet skede, alt- 

 saa rimelig baade ferend og kort efter dette, var en 0re i Vagt 



— 16 Penninge, 1 ligesom under ^Ethelred - 16 X 25,52173336 



— 408,3477336 Ms; ligeledes var 20 0rer 2 Mark Selv* en- 

 gelsk, altsaa 10 0rer « 1 Mark - 4083,477336 ~ § 6125,216 Ms 

 eller } af Towerpundet. Folgelig har man allerede paa den Tid 

 havt den senere saakaldn Stn-iingsmark efter Towervregteu. Yvjlc- 

 som der i Frankrig blev mellem 1060 og 1108 fastsat, at } af 

 Librsveegten eller poids de marc skulde anvendes for Veining af 

 Guld og Solv. 3 Ogsaa regnedes endnu dengang i England 15 

 0rer paa Pundet, 4 hvilket er rigtigt; thi 15 X 408,3477336 ** 

 6125,21600425 ^Es - Towerpundet. Men allerede i Dornesday- 



ter, Pag. 637 -638; i dct s^rskiltc Aftryk, Pag. 25-26. Fren.deles Nordstrem, 



