245 



hed, som baade for og i hinge Tider efter ham og hans nsermeste 

 Efterfolgere havde Sted i det engelske Myntvaeseo og forladt den 

 eeldre Myntfod. Dette maa formodentlig vsere skeet, da det var 

 blevet mere gjcengse end tidligere i det rige England at betale 

 eller belonne efter Tal, og ved at sammcnholdc de hos Hildebrand 

 anforte Media 1 for Knur den Mipgtiges yngre engelske og danske, 

 for Harald Harefods og Hardeknuts, samt for Edward Confessors 

 ffildre Penninge, kommer man i det Hele til det Resultat, at der 

 for alle disse Konger sandsynlig blev udprseget efter en Myntfod, 

 som var | af Towerpundet = 4593,912 Ms; ^ heraf er 19,14 

 Ms for Penningen. Vel give 924 Stykker af Knuts yngre Pen- 

 ninge ikke mere end 17,657 Ms i Medium, hvorfor man kunde 

 komme til at antage, at den engelske Mark = 4083,477 Ms var 

 lagt til Grund for Udmyntningen ; tin ^™ =*= 17,014; men da 

 750 Stykker af hiint Antal, henhorende med faa Undtagelser til 

 det Egersundske Fund, havde lidt meget ved at ligge begravede 

 i Jorden, og da Resten, 174 Penninge, tildeels af samme Typer 

 som hine, tildeels af yngre Typer, men alle gode, havde i Medium 

 en det stone Antals overstigende Vaegt, hvilken omtrentlig svarede 

 til Harald Harefods, Hardeknuts og det addste af Edward Confes- 

 sors Myntmedia, saa maa det ansees rigtigst at holde sig til det 

 Medium af 174 Stykker, som fremkommer ved at sammendrage 

 Angivelserne i Hildebrands anglosachsiska Mynt for disse.' 2 



Knuts Efterfolger i England, Harald Harefod, lod som anfort 

 slaaMynt, sandsynlig efter samme Myntfod som Faderens yngre; 

 100 Stykker fandtes at holde i Medium 18,83 Ms, - Haralds Ef- 

 terfelger, Hardeknuts Mynter viste 19,44 Ms i Medium af 45 Styk- 

 ker, og Edward Confessors seldste Penninge havde i Mellemtal 18,99 

 -^8 af 127 Stykker. Sidstnsevntes yngre Mynters Medium var, som 

 forhen anfort, 24,26 Ms eller ikke langt fraTowei penningeus V.-enli. 3 



