259 



fra Basel fra Midten af lite Aarhundrede, og hvorom jeg har talt 

 i en af mine foregaaende Afhandlinger (Monn. suisses de la trou- 

 vaille de St. Paul etc. Rev. num. 1849), foranledigede, at jeg 

 l"0rst antog, at Mynterne fra Veveyfundet burde tilskrives det 

 nordlige Schweitz, isser da Vsegten, 4 Gramme, svarede til de i 

 Basel og Zurich slagne Halvpenninge, og da Adverstypcn paa 

 Here Stykker havde megen Lighed med den paa Bracteater fra 

 Basel, hvilke imidlertid udkotn lidt senere. Men denne Vildfa- 

 relse var ikke langvarig; thi ved Siden af hine tilfaildige Lighe- 

 der frembod det hele Fund fra St. Martin eller Vevey andre 

 Elementer, som vare mere bestemte og afgj0rende. Min f0rste 

 og hastige Opfatning, rokket ved Undersogelsen af Reverserne, 

 der havde aldeles sseregne Kors, maatte ganske fraviges ved Sy- 

 net af den besynderlige Mynt, som eies af Hr. Cnenod, da dens 

 Legende ogTyp tydelig viste, at Veveyfundet ikke var afsrhweitz- 

 ersk Oprindelse, men at det var larigt, meget langt borte, man 

 maatte soge disse Myntcrs Udspring. Med eet Ord, det blev mig 

 klart, at de 41 Stykker, hvorom der var Sporgsmaal, vare frem- 

 komne i Skandinavien. Hvad Tiden for deres Emission angaar, 

 to viste det sig strax, og derom havde jeg ikke tvivlet et Oieblik, 

 I ten faldl i den forste Halvdeel afl2te Aarhundrede. (b). Nogle 

 af de ved Vevey fnndne Mynter ere allerede bekjendte, deels 

 ftennem forskjellige i Norden udgivne mindre Afhandlinger, deels 



