29H 



mere og mere mangfoldige og mangeartede. Det Uendelige for- 

 svinder i Endelighed, Eenheden i Mangfoldighed. 



Naeimesl er det Naturen, dens Kraefter ogLiv, der betragtes 

 som umiddelbart guddommeligt: Guderne savne da Aandighe- 

 dens Prseg. Senere er det Menneskelivets og det sredelige Sam- 

 funds Magter, der gjores til Guddomme, og disse have da en aan- 

 digere og idealere Charakter; men disse Magter staae dog losrevne 

 tig lilhuMige og sees ikke i deres Udspring fra den ene absolute 

 Idee, hvorved de alene kunde sarnies til en stor Harmonic og I01- 

 tes til en heiere Betydning. Disse Guddoinme ere derfor ogsaa 

 i Grunden kun kraftlose Reflexer af de endelige spredte Livsfor- 

 holde selv og ude af Stand til at haeve disse op fra Jorden. Gude- 

 verdenen er et Speilbillede af det Jordiske, istedetfor at vsere 

 dettes hoiere Udspring og Formaal, Virkelighedens virkclige, gjen- 

 nemtraengende Princip. 



At de religiose Forestillinger mangle t'uldt Virkcl iu 1 u < i - 1 »ia-u. 

 maa saaledes ogsaa virke tilbage paa deres Indhold. Hvad Kant 

 meente om, at et Begrebs Existents er ligegyldigt for dets Indhold, 

 gjailder netop ikke der, hvor ban vajsentligt vilde have det an- 

 vendt, om Guddommen. Thi det, hvis objective Existents er pro- 

 blematisk, det, .som vaesentlig kun er i Forestillingen, kan, som 

 allerede Anselm ganske rigtigt sagde, ikke vsere det Absolute. 

 Det kommer, hvorledes dets Indhold forres ten besternmes, dog til 

 at dele de endelige Tings Egenskab, at deres Begreb ikke er Eet med 

 deres Existents: det bliver altsaa selv nodvendigviis noget Endeligt. 



Den Gud, der ikke i Sandhed existerer, er ikke heller i Be- 



Hedenskabets Guddom mangier fast, grundig Objcctivitet ; 

 derfor er den endelig og falder fra hinandcn i Mangfoldiglied. 



Derfor er Troen paa disse Ciuddomme, fordi de, netop naar 

 de ere naaede til det hoieste Trin, blive problematiske - heller 

 ikke en grundig, fast Tro, og ikke i Stand til at danne et urok- 

 keligt Stottepunkt for Livet eller udove en absolut bestemmende 

 Indflydelse paa dette. Den vil selv tvertimod rives med afLivets 

 jordiske Slingringer. 



