297 



EtTilbageblik paaHedenskabets hoieste Former vil oplyse dette. 



I Greenland er Skjonheds-Idealet, ' naermere det idealsk- 

 skjonne Menneskeliv, det Guddommelige. Men delte er kun Gjen- 

 speilingen af en umiddelbart, tilsyneladende ved Till'addets Gunst, 

 ideal Phantasi og nden objectiv Auetoritet eller Bestandighed. 

 Idealet - Guddommen - er tilligemed dets Moder Pbantasien 

 underkastet Tidens Omskiftelser og den vexlende Smug. Denne 

 udarter — Guderne — Religionen — Seedeligheden med den. 



I Rom optrreder et nyt Princip, Hensigtsmsessigbeden, 

 der vistnok bolder Phantasien i Temme og de religiose Forestil- 

 linger inden visse Skranker. En yppig Phantasies Udvexter af- 

 skjreres, og man holder sig kun til det Praktiske, Brugbare. Men 

 Felgen er, at ogsaa Guddommen vsesentlig kun bliver brugbar, 

 Middel istedetibr 0iemed. Religionens Indhold og Form be- 

 stemmes vresentlig af Stats-Formaalene. Her holdes nu Altsam- 

 men at den samme Hensigtsmressigheds Lov ; det Ene bestemmes 

 stedse ved det Andet; Alt er i Grunden relativt, Intet absolut. 

 tiuderne selv ere i Virkeligheden kun et Slags Functiomercr, hvis 

 Virksomheds-Spheere er dem anviist, og som viesentlig kun ere til 

 for at benyttes. I). c . Forestillingen beroer ikke pan, at noget 

 Objectivt er saa eller saa, men paa, hvad der er gavnligt at 

 forestille sig eller antage som en Forestilling. Guderne ere ikke 

 alene Skabninger, men Tend en ts-Sk abninger. 



Alt bar vistnok en Sammenhseng, men en, som ikke udgaaer 

 fra Grunden, fra det Vserendes Sandhed, men kun beroer paa, 



