308 



Gudstro skal opl0ses og blive til Fortvivlelse om alt Guddomme- 

 ligt, maa den imodesee en kommende Tid, hvor al Modstand skal 

 vsere knuust og dens Gud fremtrsede seirende og aabenbari Ver- 

 den. Med andre Ord: den guddommelige Virkelighed skydes hen 

 i Fremtiden, Troen viser sig vresentlig som Haab. 



Tanken om en idealsk Tilstand, en Guldalder, finde vi ogsaa 

 i det gnesk-romerske Hedenskab. Men denne Guldalder er her 

 hensat i Fortiden — egentlig for Tidens Begyndelse — ; i ethvert 

 Fald har den i Virkeligheden knn en ideel Tilvairelse, og der er 

 neppe Tanke om, at den nogensinde skulde vende tilbage. I Nor- 

 den sautes den ideale Tilstand i Gimle vel i Fremtiden eller rig- 

 tigere bag, efter Tiden, men den betinges af en voldsom Ophae- 

 velse af den bestaaende Verden og en Undergang af Guderne 

 selv. Knn hos Joderne imedesees Guldalderen som en virkelig 

 Realitet, i Sammenhfeng med og som en Fuldendelse af de nser- 

 vserende Forholde, og hidfort af den samme Gud, som her sty- 

 rer, der jo er den evige og sande. 



Haabet paa den messianske Tid hsenger nodvendigt sam- 

 men med Jodedonunens almindelige teleologiske Synsmaade. Alt 

 skeer for et absolut 0iemed, der engang maa taenkes naaet. Og 

 dette er for det forste Udfoldelsen af den Spire til Uni versalitet, 

 som Hebraismen gjemmer, og na;rmest i extensiv Retning. J0- 

 dedommen er sig bevidst at vsere ikke en particular, men den 

 sande almeengyldige Religion; den holdes vistnok endnu tilbage 

 og ligger i Kamp med Hedningernes falske Guder; men denne 

 Kamp maa ende medSeier; Jehova maa fremtrffide i sin Majestret 

 og lsegge Alt under sine Fodder. Dog vedbliver han fortrinsviis 

 at va;re Israels Gad, og den udtmerkede Stilling, Israel, som Aa- 

 benbaringsfolk, allerede ideelt har, skal da kun blive fuldendt 

 ydre Virkelighed. Paa Zion skal Jehova throne, og Israel skal 

 i hans Navn herske over Folkene. Saaledes harUdsigten endnu 

 et timeligt og jordisk Prseg; den standser ved en Seier og 

 Overmagt, der paa den anden Side fremkalder Lydighed. 

 Hedningerne skulle ikke lamger voire gj enstridigc, men villigen 

 beie sig under Guds Folk og lytte til den igjennem det udgaa- 



