316 



til Magnus den Godes og Harald Haarderaades Frellesregjeriuu. 

 er No. 2 i Myntvairkets Tilla3gstabel (No. 11 i Keskrivelsen af 

 Sandofundet). De Grande, som ere anforte imod HenUeggelsen 

 af den ovenfor omhandlede Penning (No. 1 (No. 12)) til Magnus, 

 ere nemlig i det Vsesentlige anvendelige ogsaa paa No. 2 (No. 11), 

 og berneldte Fa-Ilesn'gjering gav, tvertirnod hvad der ved senere 

 Delinger var Tilfseldet, ikke enhver af Kongerne Rettighecler til 

 nogen sferegen Landsdeel, men skulde veere saaledes, at begge 

 tilsammen styrede det hele Rige med bestemt udprseget Forrang 

 for Magnus. Dette er ogsaa fuldsteendig udtrykt i den, som det 

 formenes, for begge som Konger til Norge i Odense slagne Mynt 

 Tab. II No. 17 i Myntvasrket, idet vel deres Navne Magnus og 

 Harald, men kun den Enes, utvivlsomt den F0rstn?evntes, Bryst- 

 billede forefindes paa samme Mynts Advers. Fremdeles er saa- 

 vel Advers som Revers til No. 2 (No. 11) ojensynlig fra de samme 

 Arbeidere, som mange af de yngre eller slette Mynter i Mynt- 

 vterkets Tab. II og III fra Harald Haarderaade, og da derhos L0- 

 digbed og Veegt (denne 14,18 JEs = 0,81 Gramme) henviser 

 samme Penning til disse mindre gehaltige, 1 saa maa man, for 

 at kunne henfore den til den forste Faillesregjering, antage, at 

 Magnus og Harald have ladet slaa failles Mynt af mindre Gehalt, 

 at Harald i Begyndelsen af sit Enevtelde er vendt tilbage til den 

 gode Gehalt, men har snart igjen forladt den, hvilket alt ikke 

 er saa rimeligt, som at han i Forstningen, da ban var alene, 

 fulgte Magnus's Exempel og lod slaa god Mynt, men senere den 

 slettere. Under Haralds Eneregjering kan der endvidere ikke 



