323 



er benyttet istedetfor et Kors, 1 hvilket np-aa gjenfiudes i Sando- 

 fundets No. 3 (No. 4), No. 5 (No. 10) og No. 9 (No. 3). Samt- 

 lige disse Sseregenheder henvise bemeldte Funds No. 4 (No. 6), 

 No. 5 (No. 10) og No. 44 Tab. Ill (No. 5) til al v;ere preegede 

 ikke meget lamge, d. o. omtreni el Par Aar. offer Haralds Dod, 

 og de tilhore maaskee Olaf Kyrre under bans Kongedernme med 

 Magnus. 



Paa den anden Side af Tillreggene og Rettelserne til Mynt- 

 vau-ket er der fremsat Tvivl om Oprindelsen til Mynterne No. 9 

 (No. 3), No. 10 (No. 35, Pag. 385 hos Herbst) ogNo. 11 (No. 8), 

 idet jeg tidligere antog det rimeligt, at de neppe vedkotn Magnus 

 Haraldsson, men derimod Magnus Barfod. Hertil lededes jeg ved 

 Betragtning af, at i hiin Tid en yngre Regjerings tidligere Mynt- 

 preeg ofte bavde Lighed med den naermest foregaaendes ; men en 

 saadan mangier ved disse Mynter, som, aldeles forskjellig fra Ha- 

 rald Haarderaades yngre, bsere Kongens Navn paa Adverserne 

 og have intet tilfaelles med deres Reverser, hvorimod Reverserne 

 til No. 9 (No. 3), No. 11 (No. 8) og til de Olaf Kyrre mere be- 

 stemt tilregnelige Stykker No. 7 (No. 2) samt No. 8 (No. 9) ligne 



lem 1066 og 1087 og hans Son William II meHerif 1087 og 1100, 

 og det ikke er aldeles sikkert, til bvem af disse Konger de Mynt- 

 prseg skulle henfores, som ere i Overeensstemmelse med de om- 

 talte norske, samt da det forekom mindre antageligt, at der saa 

 kort efter Williams Erobring af England som 1061-1069 kunde 

 va-re fremkommet flere Prag fra ham, der lode sig efterligne i 

 Norge under Magnus Haraldssons Regjering, saa ansaa jeg det 



