1 1 



skelen i og til ;,i l.-ne CurveriK- |,:m KymngniphvaHsen. Jigeledes 

 at en Dee] af den Tid, som viste sig at medgaae fra at Muskelen 

 havde modtaget et electrisk Sted indtil SammentrsBkningeia be- 

 gyndte, var en Felge af den ihsengte V»gts Tr«ghed. Han antog 

 videre, at de optegnede Curver ikke altid \are et Udtryk for 

 Muskelsammentrsekningens Form — Storrelsen af Sammentra3k- 

 ningen i de paa hinanden felgende Tidsmomenter — , da en sterre 

 Hastighed og Kraft i det forste Sammenti eekningsoieblik vilde 

 foranledige, at den Muskelen ihiengte Va3gt fik et Stod, hvorved 

 den kastedes i Veiret med storre Hastighed og til en storre Hoide 

 end den, som den fortsatte Sammentrsekning af Muskelen kunde 

 have bevirket. Naar da Vsegten derpaa faldt, kunde det hende, 

 at den modte en Modstand af den fortsatte og stigende Muskel- 

 sammentreekning eller og naaede igjen Virkningen af Muskelens 

 Lefteevne i dens langsommere foregaaende Udvidning. Fandt det 

 ferstnjevnte Forhold Sted, saa maatte den paa Kymographvaltsen 

 afsatte Curve i dens stigende Deel nodvendig faae Formed af en 

 Parabel, saaledes som ogsaa Volkmann bar beregnet den at va?re, 

 og i Tilfseldet af, at det andet Forhold indtraf, da maatte i den 

 nedstigende Deel af Curven lindes en plud?elig Boining, der gav 

 Udscende af, at der i Udvidningen havde fundet Sted en Stands- 



