14 



lader sig rokke under en paagaaende Sturm. Men hvorledes 

 det nu end forholder sig hermed, saa kan man ikke antage, at 

 det er Havets Bolgeslag alene, sum har givet alle runde Stene 

 paa Jordens Overflade deres Form. Vistnok kan man ikke bort- 

 vise Tanken urn, at det er bemeldte Bolgeslag, der har afrundet 

 en Steen, af den Grund, at Stenen ligger over Havets Niveau, 

 da Landpartierne med Hensyn til Havel i Tidornes Lob have 

 havt forskjellige Heidestillinger. Men, saavidt mine Erfaringer 

 straekke sig, traeffer man ikke sjelden i nogen Grad afruudede 

 Stene i Nutidens Moreener; og det vilde va3re besynderligt, om 

 ikke saa var Tilfeeldet. Thi naar en skarpkantet Steen, siddende 

 i Underfladen at' en Iisbra?, fores langs Klippebunden under 

 samme, saa stoder den lettelig paa en fremstaaende Kant eller 

 Hjorne i Bunden, saa at den begynder at rulle, isaer da Isen er 

 et skrobeligt Legeme, som ikke holder synderlig fast paa, hvad 

 der er fiestet i den. Men idet Stenen roller under en stor Last 

 paa en Klippebund, er det en Selvfolge, at den efterhaanden mister 

 sine Kauter og Hjorner o: bliver afrundet. Men hvorvel man 

 ikke sjelden stoder paa afrundede Stene i Nutidens Morsener, 

 saa har idetmindste ikke jeg i disse truffet saadanue Stene med 

 synderlig vel afglattet Overflade. Det lader sig heller ikke let 

 taroke, hvorledes en Iisbrse skulde kunne afglatte den Steen, som 

 den afrunder, medmindre det skulde vasre Tilfeeldet, at den en 

 og anden Gang paa sseregne dertil skikkede Lokaliteter bruger 

 Steen som et Vaerktoi til at udsvarve Jaettegryder med, i hvilke 

 Sidste man, bemterket i Forbigaaonde, hyppig traetfer runde Stene 

 med glat Overflade. Det almindelige Forhold turde saaledes have 

 vseret, at Iisbraaerne begyndte Stenenes Afrunding og forrettede 

 det grovere Arbeide ved samme, samt i sin Tid forte det ufuld- 

 endte Fabrikat i Form af Moraaner ned til Stranden og ud i 

 Havet eller Indseer, hvorefter Bolgeslaget fortsatte Afrundings- 



