(intdberg, Orerhvrer Lokkc. Assisteut i Higsarrhiret E. Sars og Pro- 

 fessor Schiott. 



Den lste Marts. Mmle i ilrn [►liih)-u|.h(.-k-iii-t*M f-k«- ( l.issr. 



Hr. Aubert (senior) fremsatte en Emendation til Gajus's Instt, 

 2,181 extr: quod ni it a consignatw rcl separatee fnerini substitutio- 

 ns istedetfor i den overleverede Text : quod si ita ronsignatce vel 

 separata fuerint substitutiones, og motiverede denne. 



Gajus taler 2, 179 — 181 om den paa hans Tid endnn stedfin- 

 dende, Faderens dobbelte testamentariske Substitution oiler Ind- 

 saettelse at" en anden eventuel Arving istedetfor hans umyndige 

 Son, baade den saakaldte substitutio vulgaris eller Substitution 

 af en anden Arving tor det Tilfailde, at Sonnen ikke bliver Ar- 

 ving (si heres non erit 0: doer for Faderen), og den saakaldte Pu- 



Tilfaelde, at den umyndige Son vel bliver Arving, men deer for 

 Pubertet (testamentarisk Myndigbeds Alder, det tilbagelagte 14de 

 Aar), hvilket paa en Maade, siger Gajus, er to Teslamenter, det 

 ene Faderens eget, det andet Sonneus, ligesaagodt sorn om ban 



vffire udsat for livsfarlige Efterstnebelser. t'ortsa-tter ban, er det i 

 Brug at gaa aabenbart tilvrerks med Vulgarsubstitutionen r>: an- 

 fere den paa samme Sted, hvor man indsaetter Pupillen til Arving. 

 Thi denne Substitution giver nemlig blot den substituerte Arving 

 Adgang til Arven for det Tilfailde, at Pupillen ei tiltrreder, nem- 

 lig naar han doer for Faderen, i hvilket Fald der ingen Misgjer- 

 ning kan befrygtes fra den substituerte Arvings Side, da, saakenge 

 Testator er i Live, alt, hvad der i Testamentet er skrevet, er nbe- 

 klendt. Derimod skriver man, fortsaetter Gajus, den anden Slags 

 Substitution, Pupillarsubstitutionen , hvorved man indsastter en 

 substitueret Arving for det Fald, at Pupillen vel bliver virkelig 

 Arving, men doer for Testamentmyndighedsalderen, sserligt paa 



