32 



Naser ed-din Toqtamish Khan, at livinn unui har Mynter fra 

 Aarene: 777 ( 1375—76) og 790 ( 1388-89) samt melleml. Aar. 



Disses Mynter saavelsom deres naermeste Forgjaengeres og 

 de Khaners, som regjerede mellem de to sidstnaevnte, maae der- 

 for blive de, som til Sammenligning med de russiske maae komme 

 i Betragtning. Vel er Anledningen til at kjende disse Mynters 

 Vaegt hos os ringe, da Statsraad v. Freehn, som har leveret den 

 udforligste Beskrivelse over Tatar-Khanernes Mynter 1 , har und- 

 ladt at tilfeie Vaegten, men da de Stykker at' dette Slags, som 

 vort Universitets Mynteabinel eier, vi>e liden Variation i Vaegten, 

 ere de tilstraekkelige til at skjenne, at denne Art Mynters V;egt 

 ikke er bleven efterlignet af de aeldste russiske. Vort Universitet 

 eier folgende: 



En Mynt af Toqtoghu Khan, veier 25 V 2 Ms. 

 Tre af Uzbeg Khan, veie 26V 2 , 26 og 27 Do. 

 Tre af Djanibeg 2 Khan, 26, 26 og 27 Do. 

 Tre af Berdibeg Khan, 25 '/ 2 , 27 og 13>/ 2 Do. (en halv Tenga). 

 En af Qulpa Khan, 27 Do. 

 En af Neuruzbeg Khan, 27 Do. 

 Tre af Chidhr Khan, 25>/ a , 27 og 13V' 2 Do. 

 En af Toqtamish Khan, 12'/ 2 Do. (meget slidt) 3 . 

 Larger man hertil noget for hvad de have mistet ved Slid, 

 tor man antage, at Fleerheden af disse Mynter oprindelig har 

 veiet mindst 27»/ 2 ^£s, der svare til 36 Doli eller 1,58 fr. Or., 

 altsaa have veiet omtrent 50 pCt. mere end de aeldste russiske. 

 Efterligning i Tyngde kan altsaa her ikke have fundet Sted. 



Derimod falde de aeldste russiske Mynters Vregt sammen med 

 den gamle svenske Vaegtpening, hvad enten man laegger Svea- 



1 Die Miinzcn der Matte von Ulus Dschudseliis nder voti der tjoldencn Horde. St. 



