43 



af Stof, nemlig Ilden, og af Form, nemlig Tallet. Men det er 



er jo en gjennemgaaende Betragtning hos Grfekerne, at Stoffet er 

 det Mangfoldige, det Ubegrrensede, det Kvindelige, det Slette og 



lige, det Gode og det Fuldkomne etc., og vi se f. Ex. af det af 

 Beckh S. 56 citerede Sted af Porphyrins (hos Simpl. Phys. Ill 

 104 b), at den „ubestemte Tohed" ao>.aro; Sua;) er Stoffet, 

 Enheden det Begrasnsende og Formende, at denne Modsretning 

 altsaa ogsaa er identisk med den mathematiske mellem det lige 

 og det ulige Tal. At de som materielt Princip opstillede netop 

 Ilden, kan vaare tilfseldigt og skrive sig fro ydre Indflydelse, nem- 

 lig fra Heraklit, men naar vi betajnke, at, som vi have sect, 

 Modsietningen hos dem er principiel, og at Ilden netop er det 

 Element, der bar sin Existens i Mods.-etningen, hvis Charakter er 

 den levendc processuerende Mndsadning. saa er det jo aabenbart, 

 at Tankens cgen Conseqvens har gjort sig gjasldende deri. 



Akusmatikerne ere saaledes egentlig et Ma-glingsparti mellem 



italiske, specielt pvihagt.r;risko Forinalir-inc, men kan derved ogsaa 

 blive et Overgangsled til det Folgende. Nfermere ere de nden- 

 tvivl paavirkede af den krotoniatiske Liege AlkmffiOB, Pythago- 

 ras's Samtidige, der lasrte, at Alt var Modsastninger, hvilke Mod- 



inger ban da greb ifleng, f. Ex. Hvidt og Sort, Sodt og Surt 

 og at Mods:etningernes Harmoni var Sundhed. Hvad Akns- 



med, at bans Lan e knn ncdi- Katrunnta\ len, eg da ban selv der- 



