befsestet og bun den i sin falske Billedverden, men kan lettere 

 komme til sig selv igjen og evkjende Sandheden. 



Selv den episke og dramatiske Digtnings tilsyneladende roli- 

 gere Form og jevnere, regelmaessigere Versemaal, isrer ligeoverfor 

 Ditbyrambens Uro og Formloshed, kan tydes i samrae Retning, 

 nemlig som forudsrettende en fuldstcendigere Overgivelse og storre 

 Befa3stelse i Skinnets Verden. Og man kan sige, at Skinnet og 

 Ekstasen har naaet et desto hoiere Trin, jo mere de selv antage 

 Skinnet af Sandhed og jevn Besindigbed. Saaledes betegner jo 

 ogsaa den saakaldte livagtige, den klare og sammenluengonde 

 (man kunde fristes til at sige episke og dratnatiske) Drom, et 

 hoiere Trin af Drommen, en storre og fastere Betagenbed af den 

 Drommendes Bevidsthed, end den lose, chaotiske, saa at sige 

 lyriske Drom, der kun er Udtrykket af en dunkel Stemning, der 

 ikke kan bringe det til noget heelt Billede. Med Hensyn paa 

 den hoiere Begeistrings storre Klarbed i Form og Indhold faaer 

 ogsaa det her i Tex ten folgende (70C90; ^vfouaiaau en mere prceg- 

 nant Betydning. 



