88 



sin Simpelhed og Ligefremhed, dog underfundig og skuffer stedse 

 den aandlose Efterligning. Som allerede antydet, er Krumningen 

 paa de gamle Tenipler forskjellig — naturligvis efter den forskjel- 

 lige Totalconstruction, det forskjellige Massetryk, de forskjellige 

 Omgivelser o. s. v. De grseske Kunstnere have vistnok ikke vasret 

 ledede at" en abstract Regel, men af sin fine Folelse for hvad der 

 paa ethvert Sted var det meest passende. Netop disse fine umser- 

 kelige Nuancer tjene til at give Bygningen sin Individualitet. 



Med det Foregaaende er na alligevel blot forklaret, hvorfor 

 Linien overhovedet har en fin Krumning, og det kunde endnu 

 sporges, hvorfor denne netop skal vaere en opad convex, hvorfor 

 Linien ikke ligesaa gjerne kunde krumme sig nedad i Midten 

 (eller maaske endog vaere en Slangelinie). Dette Sp0rgsinaal vil 

 man imidlertid, naar forst Opmeerksomheden i denne Retning er 

 vakt, godt kunne lade besvares af Enhvers Folelse. Man vil nok 

 let kunne saette sig ind i, at en nedad huul Linie vilde vaere 

 ganske utilt'redsstillende — og navnlig fordi den vilde gjore Ind- 

 tryk af en svigteude Kraft, en Kraft, der ikke ganske var istand 

 til at baere, hvad den skulde. Her komme foruden det rene 

 Formprincip ogsaa statiske Momenter i Betragtning, som afByg- 

 ningskunsten netop skulle bringes til levende Anskuelighed. Vi 

 have her et Bjelkelag, der skal baeres af Seilerne, ligesom S0i- 

 lerne skulle baeres af Stylobaten. Nu er det et Grundtrsek ved 

 den classiske Archilektur, at det Baarende og Baame staaer i et 

 rimeligt Forhold, saa at f. Ex. ikke enten tynde og tjerntstaaende 

 Soiier skulle baere et svaert Bjaelkelag, eller omvendt. Men her 

 vil atter en fuldkommen statisk Ligevasgt va-re utilstraekkelig ; 

 Kunsten, ligesom det sunde Liv, afviger da naturligviis heller til 

 den positive Side, har et liberalt Overskud af Kraft, kun at dette 

 ikke stikker saaledes frem, at det gjor Indtrykket af noget Over- 

 fledigt eller Unyttigt. Ligesom altsaa snarere for mange eller 

 tykke Sailer kan tilstedes, end det Modsatte, saaledes er det 

 ogsaa i sin Orden, at den Linie, der ved Understottelse netop 

 skal hindres fra at synke, snarere speender sig en umaarkelig 

 Kjende opad for at modstaae Trykket, ligesom' svulmer af Kraft- 



