f'ylde. Heri ligger nemlig ugsaa en umserkelig Tilnrermelse til 

 Hvselvingens Princip. 



Paa en lignende Maade maa man forklare en anden Uregel- 

 msessighed ved de samme Templer, som man ogsaa i den senere 

 Tid har bemajrket, nemlig at Sideseilerne ikke staae aldeles lod- 

 rette, men med en fiin Haelding indad. Ogsaa dette har uden- 

 tvivl Hensyn til en statisk Lov, idet Trykket jo paa Hjornet ikke 

 er ganske lodret, men i udadgaaende Retning, hvilket altsaa af 

 den bserende Soile maa modes. Kun er dette ikke ligefrem ma- 

 terielt-practisk at forstaae; thi den ganske umserkelige Afvigelse 

 fra Vertikalen kan ikke give noget klfekkeligt Bidrag til Verkets 

 physiske-Soliditet, der udentvivl alligevel er stor nok, men netop 

 som en aesthetisk Antydning, for at imedekomme 0iets eller ret- 

 tere Aandens uvilkaarlige Trang til Ligevegt. 



Denne Tanke trader ogsaa i en anden Form anskuelig frem 

 - og til tilstrsekkeligt Beviis for, at Sagen ikke er tilfreldig — i 

 Indgangen til Paiidrosos-Cellaen, en Deel af Erechtheion paa Akro- 

 polis, hvor Karyatider ere anvendte, denne Personification af 

 beerende Kraefter. Disse Karyatider have det ene Been, stedse 

 det, der vender indad, let boiet, saa at de, der staae til Hoire, 

 stotte sig paa den venstre Fod og omvendt. hvorved altsn;i Hjonic- 

 Karyatidernes apparente Modstand bliver forstasrket og Trykket 

 fort tilbage mod Bygningcns Midte. (Se Grammaire des arts du 

 dessin par M. Charles Blanc, Paris 1867 p. 211. I samme Verk 

 Slides p. 385 en Tegning af disse Karyatider). 



Der kunde nu sperges, om ikke analoge Grande med de, der 

 betinge Horizontalliniernes Krumning opad, ogsaa kunde fere til 

 en bgnende Krumning udad i horizontal Retning, saa at altsaa 

 Bygningen idethele gjorde Indtryk af en fiin Udsvulmning. Det 

 er da interessant, at en saadan virkelig findes ved Templet i 

 Paestutn ; om den ogsaa skulde finde Sted ved de doriske Templer 

 i Athen er, saavidt jeg veed, ikke undersogt. 



Det bekrrefter sig overhoved ved denne, som ved enhver An- 

 ledning, at jo noiere vi lcere at kjende og forstaae den antike 

 Kunst, desto mere fatte vi den fine Skjonhedssands, hvoraf den 



