156 



sort Hornblende, - dog saa at Feltspathen allid er overvej- 

 ende - dels saa at Feltspathen og Hornblenden ere ganske 

 udsondrede fra hinanden og samlede hver for sig i storre eller 

 mindre Partier. Bjergarten optrreder i Regelen ganske massiv, 

 men nndertiden dog ogsaa bestemt lagdelt og nsermer sig i 

 sidste Tilfselde en Hornblendegneis. Bjornskarets Feltspath- 

 sten dsekker paa sine Steder Grundfjeldets Lag, men overlejes 

 altid, hvor den trceder i Forbindelse med den seldre kalkfo- 

 rende Glimmerskifer, af dennes Lag. Den er altsaa i ethvert 

 Tilfeelde eeldre end Skifergruppen No. 2, 

 2 b) Lyngen-Halvoens Grenstensdannelser (Keilhaus Eufotid-Dan- 

 nelser). Dannet dels af smaakornig dioritiske Masser, dels af 

 et gronlig angitisk Mineral i kornig Forbindelse med hvid Felt- 

 spath, dels af en brunlig eller grenlig Diallag i en feltstenag- 

 tig Masse. Oftere gjennemsat af tildels tmegtige Serpentin- 

 masser, hvori hist og her mindre Partier med rigt udviklet 

 Diallag. 



Bjergarten, der med et Feellesnavn maaske rettest kan blive 

 at bensevne som en Gabbro, — hvorvidt Labrador optrreder 

 i samme maa senere blive at afgjore 1 — ligger paa Stnrknin- 

 gen fra Fastdalen nordenfor Lyngens Kirke og mod Syd hen 

 til Langdalen — en Sidedal til Laxelvdalen - paa Lag af Ski- 

 fergruppen No. 2, men er derimod paa den vestre Side mod 

 Sorfjord og Ulfsfjord fra Laxelvdal henimod Lyngstuen over- 

 lejet af Skifergruppen No. 3. Gabbroen optrasder saaledes 

 som en lejeformig Dannelse mellem begge Skifergrupper. Ski- 

 ferlagenes Fald paa begge Sider af Gabbrofeltet er altid vest- 

 ligt. Grrendselinjen mellem den massive Bjergart og Gruppen 

 No. 3 ofte og tildels gjennem lange sammenhEengende Strffik- 

 ninger bestemt og skarp. 

 3 b) Kvaleens granitiske og gneis-granitiske Masser. Danner en 

 storre Del af Kvaloen samt 0crne og Havskjrerene udover og 

 bryder frem over Lagene af et smalt Skiferbrelte med Kalk- 



