158 



Med Hensyn til omhandlede Landstraekningers ydre Omrids 

 er det navnlig" Lyngens Gabbrofelt, der synes at optraede som 

 det bestemmende Led. Feltet stryger i Retning fra N— S i en 

 Laengde af omtrent 6 norske Mil 1 og danner gjennem hele sin 

 Udstraekning et vildt Alpelandskab opfyldt af en Uendelighed af 

 spidse som oftest utilgjaengelige Fjeldtinder, hvoraf ikke faa naa 

 op til enHojde af sikkerlig over 4000 Fod. De tvende dybt ind- 

 skaarne Fjorde, nemlig Ulfsfjord med Sorfjord saint Ly ngonijurd. 

 stryge paa hver Side af Feltet og ligelobende med Sammes Laeng- 

 deaxe. Paa lange Streekninger skyder den massive Bjergart op 

 med naesten lodrette Vaegge saagodtsom nmiddelbart fra selve 

 Fjordlinjerne. Den i Skifergrupperne raadende Strogi etning synes 

 ogsaa at staa i et vist Forhold til Gabbrofeltet, idet Strogretnin- 

 gen ikke alene i Sammes Haengende (Skifergruppe 3), men ogsaa 

 i de ovrige Skifergrupper i Regelen er N— S. 



Mens Lyngens Gabbrofelt saaledes bar sin Laengdeudstraek- 

 ning fra N— S, bar den massive Bjergart 2 b derimod sin Laeng- 

 deaxe O-V eller nojagtigere fra OSO til VNV. Ltengdeaxen 

 benimod 3 Mil. 



Med Hensyn til Kvaloens granitiske Masse saa er denne blot 

 en mind re Afdeling af et stone Granitfelt. Dette er dog i sin 

 Helbed endnu forlidet nndersogt til nu at afgive Forndsaatninger 

 nok for med nogenlunde Bestemthed at kunne ndtale sig om Sam- 

 mes Forhold til disse Landsdeles orografiske Bygning. 



