2 HOEN. BEMÆRKN. TIL CARUS's SKRIFT „VERGLEICH. PSTCHOLOGl". 



Weise nun verbalt es sich mit der Thierheit, theils ihrer korper- 

 lichen Organisation nach, theils in Bezug auf ihre mehr und mehr 

 sich steigernden seelischen Eigenschaften gegenliber dem Menschen ! 

 Auch hier seheii wir zwar eine immer mehr und mehr sich stei- 

 gernde Annåherung, allein das Wesen der Thierheit bleibt dessun- 

 geachet so stiickweis, so roh und in sich so ungleich dasz man 

 schlechterdings erkennen musz, es handelt sich hier nicht blosz um 

 eine kvantitative Eigenthiimlichkeit, welche den Menschen vom 

 Thier scheidet, sondern in Wahrheit um die einer andern Kvalitet." 



Dette Billede fra Mathematiken svarer ganske til, hvad jeg i 

 et Par Afhandlinger, trykte i Vid.-Selsk. Forhandl. (1879, No. 16 

 og 1881, No. 6), i Tilslutning til Kants Udtalelser i Kr. d. r. Vern. 

 om synthetiske Domme og om Definitioner har lagt til Gr und for 

 en mulig Definition af Sjælen og en Bestemmelse af Personligheds- 

 begrebets rette Omfang. Det gjælder paa en distinkt Maade og 

 ved et anskueligt Billede at opfatte den menneskelige Sjæls Be- 

 grændsning bl. a. til Dyresjælen, med hvilken den ikke blot har 

 saameget tilfælles, men med hvilken den endog ved denne „An- 

 nåherung", denne kontinuerlige Tilnærmelse med altid flydende 

 Grændsebestemmelser synes ganske at falde sammen. Det af Carus 

 valgte mathematiske Billede fra Cirkelen, der tilsidst fremkommer 

 af Polygonrækken, eftersom Sidernes og Vinklernes Antal voxer i 

 det uendelige, giver her ikke blot den fornødne Anskuelsesform, 

 men tillige de Kategorier af Endeligt og Uendeligt, af Kvantitativt 

 og Kvalitativt, af Betinget og Ubetinget, som her komme til An- 

 vendelse. Sagen er jo i Korthed denne, at hvis vi i Carus^s Spor 

 maa forestille os de laveste Dyreformer som Triangler, de heiere 

 som Firkanter, de dernæst heiere som Femkanter o. s. v*, saa viser 

 sig under denne Fremadskriden den runde Figur, den være nu en 

 Cirkel eller en Ellipse eller en anden Form, mere og mere som 

 denne Fremadskridens sidste MaaL En regulær Hundredekant vil 

 jo paa Frastand og for et sløvt Oie se ganske ud som en Cirkel. 

 Saaledes kan man i Abeskikkelsen allerede se Menneskeskikkelsen* 

 Men paa den anden Side naaes aldrig ved denne kvantitative 

 Approximation, denne Forkortelse indenfor Endeligheden selve den 



