1 



18 WORM MULLER. DRUE SUKKERETS BESTEMMELSE I URINEN. 











Polarisation 

 A. 



Titrering 



A-^B. 



R A. 



Mand 



66 Aar 



let Form 



- 0,2 pCt. 



0,6 pCt. 



— 0,8 



Polarisationshestemmelser (med Soleil-VentøJce^s Apparat) af \ 



+ 0,2 til -v- 0^2 pCt. i diabetiske Uriner har saaledes i og for sig ^ 

 (ialfald næsten stedse) hverhen kvantitativt eller kvalitativt Værdy 

 selv om 7nan kontrollerer og korrigerer Resultatet med Polarimetret 

 efter Udgjæringen. 



§ 3. i 

 Sædvanlig anføres Biot som den, der først skal have iagttaget, I 

 at sukkerholdig diabetisk Urin kan dreie tilvenstre, men Ventzke ! 

 maa her efter al Sandsynlighed have misforstaaet Biot. Ventzke I 

 siger nemlig i sin Afhandling „Ueber die verschiedenen Zucker- | 

 arten und verwandte Verbindungen, in Beziehung auf ihr optisches j 

 Verhalten und dessen praktische Anwendung" i Journal fiir prak- j 

 tische Chemie, Bd. 25, Leipzig 1842, S. 79—80: „Biot in seiner i 

 Mittheilung: ,,Ueher die Anwendung der optischen Kennzeichen zur : 

 unmittelbaren Erkennung der mckerigen Harnruhr^^ fiihrt an, dass, j 

 trotz des Vorhandensein von Zucker im Harn, dennoch keine Ab- \ 

 lenkung nach rechts im Polarisations-Apparate stattfinden konne". \ 

 I sin Afhandling: „Sur Temploi des caractéres optiques, comme ' 

 diagnostic immédiat du diabéte sucré", par M. Biot, Paris, Compt j 

 rendues XI, 1840, S. 1028—1035, meddeler Biot, at sukkerholdige i 

 diabetiske Uriner konstant dreier tilhøire, saalænge de indeholder 

 Sukker. Men derhos havde han Anledning til at undersøge Urin : 

 fra en Patient, uer led af Diabetes insipidus, og viste denne sig at i 

 være optisk uvirksom, kfr. S. 1034: „M. Rayer m^a donné å ob- ' 

 server les urines d^un enfant affligé aussi d'une sécrétion exagérée 

 de ce liquide, accompagnée d^une soif violente, comme dans le dia- 

 béte sucré ordinaire. Mais cet habile médecin avait constaté qu^elles ; 

 n^étaient pas fermentescibles, et qu^elles ne laissaient méme qu^un ; 

 résidu å peine sensible quand on les faisait évaporer. L^observa- | 



i 



