S É. COLLETT. 5 FOR NORGES FAUNA NYE FUGLE I 1883 OG 18S4. 



Alle Fjær ere smukke og uslidte, og Exemplaret danner i denne 

 Henseende en mærkelig Modsætning til et Exemplar fra Pommern, 

 der opbevares i Univ.-Mus., skudt 15de Juni 1881, hvor Fjærene 

 allerede ere overordentlig slidte. 



2den Vingefjær er lig 4de, og 3™™ kortere end 3die, der er 

 længst. Iste rudimentære Vingefjær naar med sin Spidse knapt 

 forbi de nærmeste Dækfjær. 



L. naevia tilhører væsentlig Mellem- og Sydvest-Europa indtil 

 Østersøen og Eideren, og er hidtil ikke fundet i Sverige eller Finland. 

 Heller ikke forekommer den i det egentlige Danmark, men optræder 

 sparsomt i Hertugdømmerne ; den er nogenlunde hyppig i Nederlan- 

 dene, skjønt den i Belglen angi ves at være funden blot tilfældigt. 

 Fremdeles er den mere eller mindre hyppig i Storbritannien indtil 

 langt op i Scotland, over hele Frankrige og den spanske Halvø, lige- 

 som i de fleste Egne af Tyskland. Sparsommere er den i Italien, og er 

 neppe med Sikkerhed fundet i Tyrkiet eller Grrækenland; i Afrika 

 overvintrer den regelmæssigt, idetmindste i de vestlige Middelhavs- 

 lande, men synes ikke at trænge synderlig langt mod Syd. 



Mod Øst forekommer den gjenuem Mellem-Rusland idetmindste 

 til Ural. Dens Udbredelse gjennem Syd-Sibirien kan ikke med 

 Sikkerhed fastsættes; den er angi vet at forekomme lige hen til 

 det stille Hav, men ifølge Dresseras Antagelse henhører den her 

 observerede Form sandsynligvis altid til den nærstaaende Art L. 

 hender sonii (Cassin) 1858. 



AfEør-Sangere (Slægten Åcrocephalus i udvidet Forstand) 

 er hidtil følgende Arter fundne i Norge. 



1. Acrocephalus scJioenohaenus, (Lin.) 1766. Temmelig tal- 

 rigt rugende i Landets nordligste Dele, men er i det sydlige 

 Norge hidtil blot truffen tilfældigt og y der st sjeldent under Træk- 

 ket (ved Christiania), og er usikker eller ukjendt paa alle andre 

 Localiteter. Dog er den angivet at være observeret i Gudbrands- 

 dalen i Mai 1882 af Mr. Slater (Zoologist f. 1883). 



Det sydligste Sted, hvor den er fundet rugende, er paa Tjøttø 

 i Nordland (af A. Landmark); fremdeles er den talrig i Saltdalen 



