CHRISTIANIA VEDENSK.-SELSK!. FOEHANDL. 1 8 8 4. No. II. 7 



mende Art, der efter hans Formening ferst i de seneste Aar havde 

 begyndt at vise sig. Noget Tilfælde, hvori Arten havde ruget, 

 kunde ikke opgives, og han opregner idethele blot 5 Exemplarer, 

 der mellem Aarene 1833 og 1855 vare skudte indenfor Landets 

 Grændser. Nu forekommer Arten paa flere Steder i det sydvestlige 

 Skåne temmelig talrigt rugende, idetmindste op til Helsingborg, 

 skjent den idethele hører til de localt og sparsomt optrædende 

 Arter; sporadisk ere Individer skudte i Mellem-Sverige op til Up- 

 sala. Den er i Sverige, som overalt, helt eller delvis stationær. 



I Danmark er dens Udbredelse omtrent som i Sverige, og den 

 synes ligeledes her at blive talrigere Aar for Aar. Den opgives nu 

 af Collin at ruge regelmæssigt og i ikke ganske ringe Antal paa 

 flere Puncter saavel i Jylland, som paa enkelte af Oerne (saasom 

 paa Fyen), og er ligeledes her stationær. 



I Finland er den derimod, ligesom i Norge, truffen blot tilfæl- 

 digt, og den synes her ikke at ruge, ligesom dens Udbredelse her 

 standser mod Ost. I Storbritannien eg Irland forekommer den hel- 

 ler ikke rugende, og blot ganske enkelte Omstreifere ere fundne 

 her (i Regelen i Hestmaanederne), hvilket er ganske mærkeligt, 

 da den er talrig i de tilstedende Dele af Continentet. 



I de fleste Egne af Europa er den derimod almindelig, og især 

 talrig i visse Districter af Holland, i Luxembourg og enkelte Dele 

 af Tydskland. I Frankrige og i hele Syd-Europa forekommer den 

 overalt, ligesom i Nord-Africa ned til Abyssinien og Senegal. Mod 

 Ost bebor den i stort Antal Persien, Indien og China, men gaar 

 ikke mod Nord op i Sibirien. 



Af Lærker (Familien Alaudidae) ere hidtil felgende Arter 

 fundne i Norge: 



1. Alauda arvensis, Lin. 1766. Talrigt rugende i Lan- 

 dets sydlige og mellemste Dele. Paa aabne Steder alm. paa de in- 

 dre Lavlande og de flade Kystegne og Oer idetmindste op til Nord- 

 land, men mangler paa Hejfjeldene, og trænger ikke langt op i de 

 sterre Dalferer. Ovenfor Nordlands Grændser er den uregelmæssig og 

 ikke aarvis, forekommer dog jevnlig paa enkelte flade Kysteer og 



