68 



ber ogfaa i forrige Slarfyunbrebe ofte nof er flaget ooer 33anferneé 

 fortoiolebe forfatning. 



©aalebeé ublaber $freréforpagteren SStncfler flg (1741) 

 paa følgenbe Stfaabe angaaenbe ^jterébanferneé Xilfrant til SRente- 

 f ammeret: 



„Seg &ar t mine Snbjrtllittger tåbeligt bemonftreret, at af 

 alle i inventariet mig anoifre 93anfer (jeg otl tf re tale om tern, 

 ter oirfeligt ere tilintetgjorte, eller fom , paa ®runb beelé af 

 £>frerferne3 flette toalitet, beelé af bereé ringe 2lntal, ere itbru- 

 gelige), be, fom i mine tibltgere forpagtninger oare be for* 

 trceffeligjre , bebtf beltggenbe og meb be bebfte, til ^anbelen 

 befoemmeire, $fteré i 90?amgbe forfynebe, at man, uben 



at gjøre bem <§fabe, funbe tage nogle tuftnbe Sønber #freré 

 paa bem : nu ere faa øbelagte , at jeg i 1 5lar tf fe tyar funnet 

 labe ftjTe en enetfe £>frerå paa bem; at frembeleé to temmelig 

 gobe Sanfer oeb øtorm ere ooerfliffebe og bleone albeleS 

 ubrugelige; og at jeg berfor egentligen fun fyar en enefie brugbar 

 93anfe*) tilbage, foruben ben, fyooraf 3)eputatøfter ferne tageé; men 

 ba jeg faa meget muligt føger at bceffe forpagtningsafgiften og 

 anbre Ornf oftninger , &ar jeg labet benne ene 23anfe beftjfe ooer 

 kræfter, og ba ben beroeb er bleven for meget foatffet, fyar jeg 

 tilftbjt maatUt angribe §>eputat* 33anfen **), fom aUerebe ifor- 

 vejen iffe oar ret rig; enbnu &ar rigtignof een 23anfe, etenacfy, 

 noget forraab paa #fteré, men be ere faa meget fmaa, at be 



iffe futtne affcetteé i £amburg eller ^jøbenfjaon. £>e t 



fer paa tønanben følgenbe 2lar inbtrufne fcaarbe SSintre og folbe 

 øommere tøaoe oceret Slarfag i at Banferne iffe funbe f omme til 



^rcefter tgjett." • 2Bincf ler mener berfor, at berfom ber oeb ben 



SSifttaté, fom i ben paafølgenbe ©ommer frulbe aftolbeé, iffe t)ttrebe 

 ftg ©por af en fcerbeleS gubbommelig 93elftgnelfe og forbebring, 



*) £er meneé %mmm #afem 



**) Hornum buten be SRml £)enne fPat $an næften ganfPe pie tømt 



