6 H. H. EEUSCH. >TYE OPLYSNIXGEE OM OLIVIXSTEXEN. 



Efterat man har passeret Breksætvand og Kræken og er kom- 

 men ned i Almeklovdalen, reiser man opigjennem denne, først over 

 en del terrassegrus. dernæst gjennem en fjeldsnævring, hinsides 

 hvilken det mørke, ensomme Gusdalsvand (G, fig. 1. Gu, fig. 4) ud- 

 breder sig. Udløbet af dette vand bør man lægge mærke til. da 

 der øiensynlig tindes fast fjeld tvers over dalbunden her. og det 

 indenfor værende vand skal være temmelig dybt; det er altsaa et 

 virkeligt klippebassin. Til den øvre del af Gnsdalsvand steder to dale, 

 Almeklovdalen, som gaar mod sø., og Sundalen, som gaar mod s. 



Hosstaaende kartskisse viser olivinstenens udbredelse. 

 I midten rager op et fjeld. Helgehorn (H-h), hvis høide jeg efter 

 et skjøn har anslaaet til omkring 600 m. Dets basis har omtrentlig 

 formen af et ligebenet. retvinklet triangel med hypotenusen mod 

 nø. I de omgivende dalstrøg forekommer olivinstenen. Man kan 

 vandre rundt om Helgehorn saa godt som udelukkende paa denne 

 bergart ; den eneste undtagelse — naar man ser bort fra forskjellige 

 smaastrækninger med bedækket terrain — er et kort stykke i n. 

 hvor det dog er muligt. at olivinstenen skjules under Gusdals- 

 vandets flade. 



Olivinstenen forekommer i to væsentlig forskjellige varieteter, 

 ren og serpentinholdig. af hvilke den første er afiagt med prikker, 

 den anden med sort; begge er de smaakornede. Vi skal nedenfor 

 nøiere betragte deres petrografiske beskaffenhed. Olivinstenen er 



1873. („Nature'\ Vol. VIII. 1873, p. 304. Der opkom en hel diskussioc om 

 søer med to afløb gjennem dette og det følgende bind. Cfr. ogsaa: „Hayden. 

 The so-called*Two-Ocean Pass" i „Bull. U. S. geol. survey". Vol. V. No. 2, p 223). 

 Nærværende forfatter undersøgte Lesjeværksvand i 1876. Det vestlige udløb er 

 det største; fast fjeld sees i dette lige ved våndet. Ved det østlige ligger moræne- 

 masser 10 — 15 m. høie ; tvers over selve udløbsstedet er ber opført en kunstig 

 dæmning, gjennem hvilken våndet strømmer i en liden, ikke 2 m. bred rende. Før 

 det for halvandet hundrede aar siden nedlagte Lesjeværk lod opføre denne dæm- 

 ning. skal der, efter gamle beretninger, istedetfor et stort vand have været 

 flere smaavande. Etsteds (ved Tandsæter) er den nuværende sø fremdeles ved 

 lavt vande saa grund, at en fladbundet baad, som ikke stikker mere end om- 

 kring 20 cm. dybt, skraber i bunden. Efter al sandsynlighed har den øvre 

 snip af Gudbrandsdalen engang været afstemmet ved en naturlig tverdæmning, 

 lignende den ved Beksætvand; denne er ved en eller anden flom bleven gjennem- 

 skaaret; den kuns'ige dæmning har for en del gjenoprettet det tidligere forhold. 



